Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Počkat.
Moc to nechápu.
Mluvíte o těch třech dnech, co tomu předcházely?
- Jo, celou dobu. - Jasně, pardon. Chápu.
O čem byla podle vás řeč?
Ale pro jistotu…
Souvisí to s tím, jak skončila Makina?
Jo…
- Tak jo, začni od začátku. - Ach jo!
Počkat. Okamžik.
Tohle je vaše hlášení ohledně těch tří dní?
- Jo! Kolikrát to ještě musím… - Vím, že to nedává smysl, ale…
Tak jo. Prostě…
Jeden po druhým!
Začněte prosím od začátku.
- Už zas? Vážně? - Od začátku?
PŘED 3 DNY, POL. STANICE NEO MAČIDA, 12 H PO ZATČENÍ ČIHARU A MAKINY
Makino, vůbec sem nezapadáme.
Nedívej se na ně.
- Koukej na ty dva. Jsou podezřelí. - Říkám, ať se nedíváš.
Žijeme v jiných světech.
Bojím se. Nezačnou na nás dorážet?
Tak přestaň zírat.
Pardon za zdržení.
To, že jste tady, znamená, že vás nedávno zatkli.
Teď vyvolám vaše jméno a důvod zatčení.
Kdyby něco nesedělo, ozvěte se.
- Max MacCallister? - Jo.
- Kurt Cramer? - Jo.
Držení nelegálního cukru?
- Ano. - Jo.
- Kanata Iwao? - To jsem já.
Akane Daidódži?
Ano.
- Překročení rychlosti? - Ano.
- Čiharu Kudžó. - Ano.
- Makina Kurusu. - Ano.
Překročení rychlosti, bránění v úkonu a zničení policejního vozu.
- Ano. - Ano.
Vážně?
- Zničila auto? - O tom jsem slyšel.
To je ale seznam.
Teď se podívejte na ten papír před vámi.
Najdete tam informace o programu, kterého se zúčastníte.
- Přečti první větu, Maxi. - He?
Ehm. „Program veřejně prospěšných prací, policie Ginkjó,
spadající pod jurisdikci Spojených hvězd Barnadie…“
„Splnění trestu
vyhodnotí hlavní probační úředník.“
Dobrá práce.
Všichni všechno chápete?
- Ani ne. - Takže kde teď máme pracovat?
- Nerozumím tomu. - Postupně!
- Jak to vůbec funguje? - Ticho.
- Ticho! - Vězení je plný.
Proto musíme na veřejně prospěšný práce?
Tak nějak.
- Tak to řekněte hned. - Ty to chápeš?
- Ticho, prosím. - Viklá se mi stůl.
Nějaké otázky?
- Tady. - Poslouchám.
Jak dlouho ty práce musíme dělat?
Přibližně týden.
- To je moc! - Čekala jsem tak pět hodin!
- Týden? - Tak jo, ticho. Zmlkněte!
- Další otázky? - Tady.
Prosím.
Jaký veřejně prospěšné práce vlastně budeme dělat?
Říkala jsem… to je vlastně dobrá otázka.
STANICE ŠIN-KISARAGI
Tohle je Galaktický expres, známý taky jako Milky Subway.
Oficiálně se jmenuje AM24.
Vyrobila ho Titan Industry v pozemském kalendářním roce 72
a teď ho spravuje železniční společnost Čúbu.
Ty roky používání jsou na něm docela vidět.
Proto bude dneska vaším úkolem vagóny uklidit.
„Uklidit Milky Subway.“ Tohle je váš úkol.
- Fuj, tak to jsem nečekala. - Otrava.
Dost!
Teď si vagóny rozdělíte.
Kurt a Max, třetí a čtvrtý vagón.
Kanata a Akane. Vagóny pět a šest.
Sedmý a osmý vagón bude pro vás.
V prvním a druhém vagónu jsou únikové moduly a další vybavení,
takže ty necháme někomu jinému.
Tak do práce.
- Mně se nechce… - To je jak ve škole.
Kam jdete?
- Kadit. - Čurat.
To je dětská práce.
- Tak jdem na to? - Jo.
Začneme od… počkat.
To je Chronos CP?
To mě podrž!
Co je na tom tak skvělýho?
Titan kdysi vyráběl tyhle univerzální ovládací panely,
ale základní obranný systémy byly na houby,
takže finančně se to moc…
- A co tohle? - Co?
- To je AMKA. - AMKA?
Animatronická manažerka kosmických aktivit.
Měla umět mluvit prostřednictvím umělé inteligence,
ale asi nebyla populární, tak už ji nepoužívají.
Aha…
Umí mluvit?
- Pochybuju. Nejspíš nefunguje. - Haló? Mluv se mnou.
- Či, pojď se na něco podívat. - Co je?
Koukni na tenhle symbol.
- Umí se proměnit v robota? - Jo.
Umí to všechny prostředky s Chronos CP,
- ale neumím si… - Díky, že používáte…
Uf!
To jsem se lekl.
Co tam dělají?
Pardon, šéfko.
- Šéfko? - Krev.
- Ohledně toho vlaku. - No?
Slyšel jsi, co se o něm povídá?
Ne.
Prý ho kdysi taky měla v rámci veřejných prací
uklízet nějaká skupinka odsouzenců.
Tak jako my.
No a?
Začali se navzájem zabíjet.
Začaly se dít šílený věci.
Neříkej.
Takže je ten vlak možná prokletej nebo tak něco.
Hm…
- Děsivý. - Že jo?
Hej, Amko.
Amko. Jaký je dneska počasí?
D-dnes bude v Š-šin-Kisaragi, prefektura G-Ginkjó, s-slunečno…
Hej. Amko.
- Amko. Uklidni se. - Nehraj si s ní.
- Je tak roztomilá! - Akorát že vůbec.
Jestli je AMKA v takovým stavu, tak je ten vlak v háji.
Jak to?
Hlavní počítač nejspíš nefunguje,
takže vlak není zrovna bezpečnej.
Ty jo.
Vím, že je kdysi provozovali bez příslušnýho zabezpečení.
- Jo? - Opatření potvrzena.
- Nastupovat. - Děsivý.
- Co je? - He?
Co to bylo?
Co?
Ale ne!
Asami!
Ten vlak!
Najednou se rozjel!
Ti vězni… ne vězni. Odsouzenci!
Jsou tam odsouzenci!
Nemají s sebou dohled!
Nevím, kam jedou!
- To kvůli tobě jsem tady. - Co?
Obě nás potrestali za rychlou jízdu, ale řídila jsi ty.
Jela jsem rychle kvůli tvojí hudbě…
Zrychlila jsi, když jsi uviděla policii, a zničilas jim robota.
- Zpanikařila jsem, jasný? - To nemůžeš!
Ani jsem řídit nechtěla.
Přinutila jsi mě, takže je to tvoje vina.
Mám si jít pro popcorn?
PŘED ČTYŘMI DNY 2 HODINY PO ZATČENÍ ČIHARU A MAKINY
14 H DO INCIDENTU S VLAKEM
Už jsem tady.
Vaše prověrka trvala dýl, než jsem čekala.
Ty pocházíš z dobré rodiny, Makino, je to tak?
Moje rodina s tím nemá co dělat.
Asi ne.
A s policií nemáš potíže poprvé, co?
Ehm… ne.
V databázi tě máme evidovanou.
To jsi byla v páté třídě, že?
- Na to si pamatuju. - Za co to bylo?
- Tos zmlátila Kena, ne? - Kena Izua?
Ten Ken byl oběť?
Jo, ex od Čiharu. Pěknej hajzl.
- Vážně? - Tak hroznej nebyl.
Nechal Čiharu čekat šest hodin. Prostě se na ni vybodnul.
- Zní jako ubožák. - Že? Úplnej ubožák.
Není ubožák. Prý se nachladil.
- Tak jsem mu dala přes hubu. - To jsi neměla.
- Všechno řešíš násilím. - Měj trochu sebeúcty!
Tak to by stačilo.
A co tohle? Podobný problém?
POLICIE GINKJÓ TRESTNÍ REJSTŘÍK
- Makina skoro zabila pár důchodců. - To byla sebeobrana!
- Pět studentů kvůli tobě museli ošetřit. - Bábovky.
Bylo mi jich trochu líto. Jen se mnou flirtovali.
Neflirtovali. Byla jsi ve vážným nebezpečí.
Nebyli úplně bez poskvrnky, to je pravda.
Vidíš? Věděla jsem to.
- Tak jsem jim to nandala. - Tos neměla.
Proč jsi tak násilnická? Je to děsivý.
A kdo jinej na tebe dá pozor, co?
Když ti Furukawa zničil PIKOPO? Ani jsi nepípla!
Prý mu to bylo fakt líto.
Ale peníze ti…
Co to je?
Rozdáváme je ve školách. Možná by vám mohly být k užitku.
To jsem podle vás děcko?
Na co to budu mít? To ona mě dostává do potíží.
Tvoje kamarádka poslouchá jenom tebe,
takže jí občas musíš říct ne.
Vidíš? To tvoje…
Ty pořád všechny soudíš. Buď trochu…
Ale ona k sobě přitahuje samé mizery.
Poslouchej, Makino.
Tebe 17krát zatkli, takže o moc lepší nejsi.
Pokud se nad sebou nezamyslíš,
nikdo ti nepomůže, až to budeš potřebovat.
To se nestane.
- Možná ano. - Nikdy.
- Ale co když ano? - Ne!
- A je to tu… - Máme potíže.
Počkat! To je velkej problém!
To je v pohodě.
- Nejspíš to zvládnu řídit. - Jsi nejlepší!
- Ovládací klíče máme, ne? - Jo.
Jeden chybí. A když je to tak, znamená to…
- Musí být v kabině řidiče. - Co tím myslíš?
Myslím tím… to je fuk!
Musíme se dostat do prvního vagónu, abychom tu věc mohli zastavit.
- Do prvního vagónu? - Jo!
- První vagón? - První vagón!
Tady Haga.
Zdravím, tady Kanzaki.
Ehm…
Ujel nám vlak se zadrženými na palubě. Právě ho hledáme. Přepínám.
To asi nebude stačit.
Co? Ne, to je v pohodě. Úplně. Není to v pohodě…
- Tady Kanzaki. - Co to mělo bejt?
To mi má stačit k vyhlášení pátrání?
- Promiňte. - Nejdřív důkazy!
Máme se vrátit?
Samozřejmě! Takové pitomé otázky.
Dej mi Asamiho.
Vím, že tam je.
- Dobře, předávám. - Haló?
- Asami! - Poslouchám, pane.
- Dávej na Rjóko pozor, ano? - Ano, pane.
- Klidně jí můžeš rozkazovat. - Ano!
Kanzaki. Určitě ti nemusím říkat…
Plešoun jeden.
K zadrženým se chováš líp než k ostatním.
A ty jsi zase moc přísnej.
Nemám rád zločince.
Takže se musíme dostat do prvního vagónu?
Když se zadaří.
Co je to za vagón?
Jídelní vůz.
Ty jo.
Vypadá to, že funguje.
Pardon, jsem nenažranej.
- A nebyla to… - Byl jsem to já!
- Přísahám, že… - Mám hlad!
Co mají za problém?
Mají moje oblíbený.
- Určitě je to nechutný. - Nech toho.
Ty jdeš vážně jíst? Na to nemáme čas.
- Chyba. - Chyba.
- Proč? - No tak. Jdeme.
Ne, počkat…
- Chyba. - Chyba.
Tak pojď.
- Makino, ty to určitě zvládneš spravit. - Co?
Ty jsi taková kutilka, víš co.
- Nechce se mi. - Ale já mám hlad!
Čiharu.
Co?
Ztrácíme tady čas. Musíme spravit vlak.
A s těmahle idiotama už mě to nebaví.
- No tak, Makino… - Kdoví, co provedou.
- My tě slyšíme. - Co?
Pardon. Vidíš?
No tak počkat.
Myslíš si, že jsi něco víc, co?
- No a co? - Protože jsme gangsteři?
Neprovokuj je.
- Makino… - Taky tě zatkli.
- Omlouvám se za ni. - Hm.
- Problém? Jo? - Jen si to zkus!
Kanato!
- Cos mu to provedla? - Jen jsem mu dala šok.
- Tys ho zabila? - Není mrtvej!
To si odskáčeš!
Prosím, vložte peníze.
To vážně?
Makino…
Nech toho…
He?
To je klíčenka z limitky?
Ty fandíš Minami?
I kdyby, tak co jako?
Ty jo, nálepka z limitky.
Minami je dobrá, co?
Jo, mám ji ráda.
Jaký písničky?
„Supernovu“, i když to není úplně její styl.
Jo, ta je fajn.
Nemáš hlad?
Jo.
- Sneseš tekutej oběd? - Jasně.
- A příchuť? - Gjúdon.
Tak jo.
Tady.
- Tady máš. - Dík.
Můžu něco říct?
Co se stalo?
Nejdřív mi to k ní nesedělo, ale pak se mi to začalo líbit…
- Povídají si o zpěvácích. - Co?
V tý písničce je to, čím si prošla, vážně znát.
Jo, totálně.
Pořád mám knedlík v krku, kdykoliv ji poslouchám.
- To je hnusný. - Není!
Jo, je to nechutný.
Tak to nejez.
Ať tě šéf neslyší.
Proč ne?
Pochází z chudý rodiny, takže nemá rád plýtvání.
Aha.
Dávají nám je pro práci ve stavu beztíže, ne?
Jo, ale já to nejím.
Vidíš? Ale šéf jde rád příkladem.
Takže sní všechno, co my necháme.
Neříkej.
Proto je tak prostorově výraznej.
Býval štíhlej. Docela fešák.
To je docela smutný.
Co je to za tajnou funkci v kontrolní místnosti?
Jo tamto.
Týpek, co ji navrhoval, měl rád anime s robotama.
Takže ve fázi navrhování panelu přidal program,
který změní celej trup v gigantickýho robota.
- Robota? - Jo. Mazec, co?
Nikdo by to normálně nepovolil,
ale Titan tehdy hromadně propouštěl,
takže si toho až do výroby nikdo nevšiml.
Proto to prošlo až do finálního návrhu.
Už zase…
Kanato!
- Takže to ještě pořád… - Tak moment.
Co to je?
Bezpečnostní robot.
Spustí se, když jsou na palubě chuligáni.
Pro toho jsou asi chuligáni všichni.
Co to s těma mašinama je?
Myslíš, že bude Kanata v pohodě?
Myslím, že to používá stejný paralyzér jako já, takže asi jo…
Ta hudba mi leze na nervy.
Jejda!
Kanato!
- Těsný. - Příště blokni.
- Mluvte tišeji. - Ani jsem si jich nevšimla.
Dejte mu pár hodin a vzpamatuje se.
Problém vyřešen.
- Vy jste tu celou dobu? - Jo.
- A tomu robotovi straší ve věži? - Si piš.
- A nemůžeme ho zastavit? - Můžeme.
Tak proč to neuděláš?
Nechce se mi.
- Prosím? - Hej.
Půjdete s námi, abychom…
Neber mi maso…
Nedával jsem pozor, pardon.
Cos to říkala?
Když se dostaneme do prvního vagónu, tak ten vlak možná dokážeme zastavit.
Neměli bychom něco udělat?
- Ne. To není náš problém. - Co?
Známe asi miliardu způsobů, jak se odsud dostat, takže nespěcháme.
To vy potřebujete pomoc s tím robotem, ne my.
Nejspíš.
- Mohli byste… - Kurte!
- Promiň. - Jsem skoro mrtvej!
Málem jsem umřel, než jsem…
Počkáme, než se probere Kanata.
- Tak jo. - Jdu za ním.
O 10 MINUT POZDĚJI
O 30 MINUT POZDĚJI
- Ach jo. - Tohle trvá věčnost.
O 50 MINUT POZDĚJI
Tak jo, končím!
- To se nedá. - Něco uděláme.
- Dobře. Potřebujeme plán. - Jo.
- To jsem já, tohle Či, tohle Akane. - Jasný.
- A robot… - Kde je předek?
Předek čeho?
- Vlaku. - Tady.
- Já jsem předek. - Aha, chápu.
A to jsem já?
- To jsi ty. - A to je Akane?
- Ne, to je on. - Kdo?
No… prostě on.
Bezpečnostní robot.
- Kde jsem já? - Tady.
- A já tady? - Jo. Ne, počkat…
Přehodily jsme se.
- Už to chápu. - Jo?
- Myslím. - A to bude fungovat?
- Bude! - To zvládnem!
Připravený?
Tři, dva, jedna…
A do…
Už se ozvali právníci?
Jo. Máme držet jazyk za zuby jako vždycky. Brzo budeme volní.
Dobře.
- Vypadají jako podvodníci… - Juhů! Jsem Popo Poppy.
Máte chvilku?
Jen mezi námi, takže mi můžete věřit
a všechno mi říct!
Jestli potřebujete pauzu, použijte dveře vlevo…
Tak jo, nechám toho.
PŘED 5 DNY 2 HODINY PO ZATČENÍ KURTA A MAXE
35 H DO INCIDENTU S VLAKEM
Takže… Kurt a Max.
Moc nechápu, co vlastně děláte.
„Ochranná služba?“
Takže lidi zachraňujete i unášíte?
Jo, víceméně.
Jsme takoví kluci pro všechno.
Chcete se zbavit šéfa?
- Uděláme všechno… - Díky, ale vraždy nejsou zrovna legální.
Předtím jste měli normální zaměstnání, ne?
Úklidové služby, pohostinství.
Asi jo.
Proč jste toho nechali?
Bez komentáře.
Dobře… a teď pašujete cukr?
Nejsme pašeráci. Doručujeme balíčky. Neptáme se, co je uvnitř.
Chápu, jak k tomu přistupujete.
Víte, že je cukr škodlivý?
- To není náš problém. - Co je nám po tom?
No…
- He? - Bylo to…
Pardon, to jsem byla já.
Trochu se posilním.
Hezký. Nemáte i pro nás?
Lízátka. Může být?
No vidíte, že to jde.
Jakou chceš příchuť?
Jahodu.
To je ono.
- Nejde to vytáhnout. - Je zaseklý.
Jste blbější, než vypadáte.
Právě jste do sebe dostali výslechové zařízení.
- Cože? - To snad ne!
Používáme ho na kyborgy. Přinutí vás říkat pravdu.
To není fér.
A… je to.
Nic neříkej. Nebo šéf…
Neboj, nic neřeknu.
Šéf, nebo šéfka?
- Šéfka. - Šéfka.
Vážně to funguje.
- Sakra! Nemůžu tomu vzdorovat! - Musíme pryč.
Pracujete pro drogový kartel?
- Ne. - Ne.
- Do háje! - Pospěš si.
Takže vezmete jakoukoliv práci, pokud je legální.
- Co daně, platíte? - Ano.
No…
Co to děláte?
Hackuju.
- Co? - Dělej!
To nesmíte.
Nech toho!
Hej… počkejte!
Řeknete mi aspoň, proč jste odešli z předchozí práce?
Protože to byla nevděčná práce.
Co?
Nikdy nám nikdo nepoděkoval.
Vadilo mi, že se mnou jednají jak se strojem.
Proto vám nezáleží na ostatních?
- Ano. - Ano.
Takže kdybyste… hej!
To bylo těsně.
Nedá se jí věřit.
Slyšíte mě?
- Ano. - Ano.
Jdeme.
Pórek, pórek…
Co mám tady?
Péro.
- Pásek! - Pásek?
- Ty seš fakt úchyl, Kurte… - No tak.
- Pořád myslíš na úchylárny. - Nemyslím jenom pérem.
Tak teď řekni desetkrát za sebou „čaj“.
Co je, Akino?
- Makino. - Makino.
Tak trochu potřebuju vaši pomoc.
- Aha, tvůj tým pohořel? - Jo.
- Pomůžu ti. - Fakt?
- Kolik platíš? - Ty chceš prachy?
Myslela sis, že to bude zadarmo?
Kolik?
- Osmdesát jenů. - To by šlo.
Osmdesát? Tolik?
- Dáme ti to na splátky. - Riskujeme tady kůži.
To si normálně účtujete takový pálky?
Prosím?
Je mi u prdele, odkud naši klienti jsou.
Když mi zaplatí, práci vezmu.
Za vykonané služby je náležitá odměna.
Bez peněz služby neposkytujeme.
Nejsme žádná charita.
Teď mi přišlo 40 jenů.
Teďka?
To je záloha.
Zbytek vám zaplatím, až bude hotovo.
Kdo vlastně jsi?
Co je ti po tom?
Je ti přece u prdele, odkud jsem.
Zaplatím vám a vy práci vezmete.
Jak dlouho to bude trvat?
Je to Titan Kilroy, nejnovější model. Takže asi 45 vteřin.
- A buffer? - Tři.
Dobře.
- Jdeme na to. - Tak jo.
- Ty jo! - Ještě že tak.
- Myslel jsem, že je po mně. - Nezdrhej!
- Co zbytek? - Jo.
- A potřebujeme objednávku. - To jako fakt?
Promiň, potřebujeme ji pro šéfku.
Díky moc.
- Co? - Cože?
Díky, že jste se postarali o toho robota.
No…
My jsme to udělali pro peníze.
Bez vás bychom se odsud nedostali.
Což znamená, že si poděkovat zasloužíte.
No…
Nemáte zač.
- Já půjdu napřed, Makino. - Fajn.
- Co se týče daní… - To je fuk.
Co?
- Tak těžký to nebylo. - Jo.
Tak dobře.
- Můžeme jít s váma? - Určitě?
- Jasně, v pohodě. - Prima… díky.
- A co záloha? - Peníze nevracíme.
Jo, je to zlý.
Jo.
Není to poprvý, co nám ujel vlak se zadrženými na palubě,
ale nespojuje je typ vlaku ani trasa.
Můžeme akorát říct, že se to stává u starších modelů.
Teď jsem si vzpomněl.
Na co?
S ničím to nesouvisí, ale vidíš tu panenku?
Jako dítě mě hrozně děsila.
Je ve všech vlacích?
Možná?
Asi jo.
Do prvního vagónu se dostaneme, ale vážně ten vlak zvládnete zastavit?
To vyřešíme, až budeme mít klíč.
Jestli to byla porucha, tak jo.
Co tím…
Makino, ty hoříš nebo tak něco.
Máš pravdu.
- Máš zablokovanej filtr? - Ticho, Čiharu.
- Musíš si to nechat vyměnit. - Pšt, uslyší tě.
Proč se o to nestaráš?
Na co čumíte?
ŽENY
Máš to?
Jo.
- Nenamáčej to. - Proč?
Suchý filtr se zacpe, když ho namočíš.
Aha… ale já ho takhle čistila vždycky.
- Ty to s těmahle věcma umíš? - Tak nějak.
Ty jsi pozemská titánská jednotka, že?
- Jo. - Metr?
- Metr… vlastně milimetr. - To zvládnu.
Jsi dost dobrá, co?
To Kanata mě všechno naučil.
Kanata?
S mašinama to fakt umí.
To by mě nenapadlo.
Ta Makita…
- Není to Makiha? - Makina.
Ta Makina…
- Musí být nějak speciální. - Asi jo.
Fakt?
Jo, má tělo oldschoolovýho titánskýho modelu,
ale její software je úplně na jiným levelu.
To si jen tak někdo dovolit nemůže.
To vážně?
Ten její program na oživení vzpomínek neznám.
No jo, kde k němu asi přišla?
Proč se jí nezeptáte?
- Makiny? - Jo.
- Zbláznil ses? - Co?
- To je úplně mimo. - Fakt?
Fakt?
Musíme se postarat aspoň o vlastní stroje.
- Jde Kanatovi ještě něco? - Proč?
- V souboji je asi k ničemu. - Je docela tintítko.
Hm, nech mě přemýšlet.
Kdybych měla říct jednu věc, a jemu to říkám pořád,
ale on je…
když máš v tempuře krevety…
- Tempuře? - Krevety?
Krevety v tempuře… ty ocásky.
Nepotřebuješ je,
ale stačí, že tam prostě jsou.
Neříkám, že je Kanata k ničemu, ale…
ale není úplně potřebnej.
Jsem ráda, když je se mnou…
ale kdyby nebyl…
Je prostě jenom jako ocásek…
- Takže je k ničemu. - Jo.
- A je to. - Tak jsem to nemyslela!
- Ocásek krevety v tempuře? - Jo.
To je prej moje role.
- To nedává smysl. - Děsný přirovnání.
Jednoduše řečeno,
podle ní nemusím dělat nic, jen existovat.
To není špatný, ne? Postará se o tebe.
Jo, nevidím v tom problém.
Říkám vám…
Nikdy mě k ničemu nepustí.
Tak proč se se mnou vůbec baví?
- Máš hezký trencle. - Jo, no.
Já vás zabiju!
Takže vás zastavili kvůli rychlosti,
ale zvrhlo se to, když si Kanata začal otvírat pusu,
a pak jsi je praštila, je to tak?
Ano.
A pak dostal zásah proudem za to, že dělal scénu?
Ano.
PŘED 6 DNY 40 MINUT PO ZATČENÍ AKANE A KANATY
49 H DO INCIDENTU S VLAKEM
Tohle asi nebudou vaše první opletačky se zákonem.
Tenhle skrček ti určitě přináší problémy.
No… asi jo.
Sama jsem kdysi bývala rebelka, takže tohle všechno znám.
Týpky jako on dobře znám. Psi, co štěkají, ale nekoušou.
Vítej mezi námi.
Co prosím?
Slyšel jsem každý slovo.
Klidně se naparuj, ale nejspíš bych tě přeprala.
Jo? Chcete si to rozdat?
Když se budeš pouštět do konfliktů, které nemůžeš vyhrát,
budeš ostatním akorát dělat problémy.
Podívej na chudinku Akane. To ty jsi ji dostal do potíží.
Prostě jen nechci, aby se mu něco stalo.
Upřímně
v jeho schopnosti moc nevěřím.
- A je to. - Díky.
Nouzový stav. Přepínám na pohotovostní napájení.
Uvědomujete si to? Není to porucha, je to schválně.
- Je to spiknutí… - Rozumím.
Chápu, ale nemůžeme vyhlásit pátrání.
Proč ne?
Poslouchej. Tlačí na mě seshora.
Takže se necháte? Odkdy…
Je to komplikovaný! Tomu bys nerozuměla!
Jde tady o životy! Musíme jim pomoct.
Je to správná věc.
Ano!
- Ale máme různé priority. - Priority? To je nechutný.
- Jsi tak zoufalá… - Kdo rozhoduje…
- Kdybys poslouchala… - Ani omylem!
Ty děcka, co se zasekly v nekonečný vesmírný prázdnotě,
možná udělaly za život pár chyb.
Ale možná na nich někomu záleží.
Pořád mluvíte o tom, jak musíme jít příkladem.
Klidně se se mnou hádej, ale rozhodnutí nezměním.
Jestli je chceš najít, prosím. Ale jsi na to sama.
- Plešoune! - Ani nejsem plešatej!
Nejde to.
Co je s tím vlakem?
Nevypadá to jako normální porucha.
Ne. Myslíš, že je to…
- Co? - Nic.
- Myslíš, že jsou šéfka a ty dvě v pohodě? - Určitě.
- Holky jsou silný. - Jo.
- Zatáhni trochu, Akane! - To bolí!
- Něco je tam zaseknutý. - Zmlkni, Čiharu.
- Mačkáte mi lebku! - Hej, Makino.
- Promiň. - No teda.
Říkám, že to bolí, a vy nic.
Tahaly jsme dveře. Nemohlo tě to bolet.
Čím víc jste tahaly, tím víc se chtěly zavřít.
Tak jsi to měla říct.
Vždyť jsem to říkala!
Nenapadlo vás, že to není jen tak?
- Ne. - Promiň.
Mě vlastně taky ne.
- Slyšíte nás? - Něco slyším.
Jste tam na záchodě v pohodě? Slyšíte?
Co? Neslyším!
Jak to, že nás slyšíš?
Jak to, že mě slyšíte?
- Cože? - Tak dost.
Slyšíš mě, Kanato?
- Jsi v pohodě? - Prý je Kanata v pořádku.
- Já jsem Kanata. - Jo, aha.
- Kanato, řekni něco! - Tak co? Tady zůstat nemůžeme.
- Možná by něco šlo provést. - Kanato!
Tudy kabely určitě vedou k hlavnímu panelu.
Můžeme je prohodit, resetovat tak systém a otevřít ty dveře.
Jak se k těm kabelům dostaneme?
- Skrz odvětrávací šachtu. - Kanato!
Otevřeme to plazmovou řezačkou.
- I když… - Co?
Tudy se neprotáhneme.
Máš plán B?
Mohli bychom poprosit někoho menšího.
Neví, co se musí udělat.
Ne, asi to chápu.
Musíme zachytit signál vyslaný během poruchy.
Nejrychleji to provedeme přehozením kabelů tudy.
Musíme to udělat otvorem,
takže prolezu tou šachtou, co je hned vedle,
a plazmovou řezačkou udělám díru do zdi.
- Chytrý. - Kluka jsme podcenili.
Nejsem kluk, jsem gangster!
Není kam spěchat, dáme si pauzu.
Mám o něj trochu starost.
- Co? - Proč?
Zůstal na pánských záchodech s těma dvěma.
Není zrovna drsňák, takže…
- Je snadná oběť? - Co tím myslíš?
- Tak jsem to nemyslela! - Proč tě to vůbec napadlo?
Furt si představuješ divný věci.
- Ne, to mi nic neříká. - Úchylný.
Přemýšlíš, kdo je nahoře a kdo dole.
Co? Ne, myslela jsem to osobnostně.
Jakože celkově, ne fyzicky…
To se nesmí stát!
Co?
- Kanato! - Ne, dost! To bolí!
Co se to tam děje?
Asi se tam docela baví?
- Jak to jde, KT? - Buď opatrnej, a půjde to.
- Maxi. - Co?
- Vybije se mi baterka v rameni. - Co?
Myslel jsem, že mě zachrání náhradní,
ale abych ji mohl vyměnit, musím se pohnout.
- Můžu se hnout? - Ne!
- V pohodě? - Asi jo.
- Nejsme v pohodě. - Tak ne.
Co?
- Kanato, řekni něco! - Klid, Akane.
Pospěš si, KT.
Snažím se.
- Jak se tam mám dostat? - Akane, to stačí!
KT…
Prostě zmlkni, už to skoro je.
- A je to! - No teda!
Otevřeno.
Promiň, končím.
Au!
- Jsi v pohodě? - Kanato!
Kanato!
Kanato, jsi v pohodě?
Co?
- Není to tak, jak to vypadá. - Špatně to chápete, šéfová.
Ta šachta je malá a já jedinej se tam vlezl.
Museli mě nadzvednout.
Kanata si pohrál s kabely, abychom mohli odemknout dveře.
A vy jste vešly hned po tom, co jsme spadli na zem.
PŘÍCHOZÍ HOVOR
Takže to Kanata nás zachránil?
Je to dobrej kluk.
Vedl si skvěle.
No…
Nejsem úplně k ničemu, ne?
Možná hodně mluvím, ale…
Je mi líto, že jsem ti tak málo věřila.
Volá nám Rjóko.
- Proč? - Kvůli čemu?
To je připojený?
Hlavně nezavěšuj!
Jsem ráda, že jste tam všichni.
Aspoň se bavíte.
Co máme dělat?
Vidíte kolem sebe nějaké budovy?
Ti tupí hezouni tam jsou taky?
Mám pro ně práci.
Pardon, kvůli Kanatovi nic neslyším.
Ano, vím, že šéfku milujete.
Jo. Co? Tady?
Zjistili jsme něco o tom vlaku, kterým jedete, a je to docela zlý…
HOVOR SKONČIL
- Ne! - Hej!
Co je?
Co jsi provedla?
- Nic. - Proč jsi to udělala?
- Vyplo se to samo! - Teď jsme tu kvůli tobě uvízli.
Tak dost.
Čiharu za to nemůže.
Takový řetězec událostí vysvětluje akorát cílený útok.
Že jo, Amko?
Za to můžeš ty, co?
Myslím, že je načase, aby pravda vyšla najevo.
Rjóko.
Rjóko, zastav!
Bez klíčů se nikam nedostaneš.
- Asami! - Rjóko.
- Tobě je to možná jedno, ale… - Ne, Rjóko!
Já budu řídit.
Co?
Jdu s tebou.
POLICEJNÍ ODDĚLENÍ PREFEKTURY GINKJÓ
Vlak, všechny ty mechanické poruchy…
všechno to byl cílený útok z mojí strany.
- To asi dává smysl. - My jsme ale blbí.
Není to poprvý, co?
Vskutku.
Už dříve jsem na palubě tohoto vlaku odsouzence uvěznila.
A přinutila je navzájem se zabíjet.
Proč?
Jsem AMKA.
Jsem naprogramovaná tak, abych zajišťovala plynulý chod vlaku.
Všechno, co dělám,
je pro dobro tohoto vlaku, a tím pádem i pro společnost.
A jedno z největších břemen společnosti jsou chuligáni jako vy.
Mám povinnost odstranit veškeré společenské překážky.
To je moje povinnost vůči společnosti.
- Nechápu to. - Trochu to přehání.
Vás na seznamu nemám,
slečno Makino.
Prosím?
Mě?
- Ano. Postaral se o to pan Šun'ičiró. - Aha.
Dost s tou protekcí.
Musím vás v pořádku dovést domů.
- O co jde? - Nevím.
No…
Dovolte mi to objasnit.
Slečna Makina je dcera významného rodu Kurusu.
Její otec Šin'ičiró Kurusu založil Titan Industry,
a tedy vytvořil i mě.
Kurusu?
Titan?
Vyrobila ho Titan Industry…
Titan kdysi vyráběl…
…titánská jednotka?
Titan Kilroy, nejnovější model…
- Titan… - Titan…
Ty jo!
Aha, už to chápu.
- Titan… - Je zazobaná.
Žije v úplně jiným světě.
Slečno Makino.
Vstupte prosím do záchranného modulu.
Svou přítelkyni Čiharu můžete vzít s sebou.
Plňte prosím dál svou roli v rámci zdravé a stabilní společnosti,
která existuje pouze pro ty, co pocházejí z dobrých poměrů.
BUĎTE NA SEBE HODNÍ POLICIE GINKJÓ
To vážně?
Tyhle sračky mě nezajímají.
Možná jsem bohatá, ale nejsem taková kráva,
abych nechala kamarády umřít!
- Chvíli jsi zaváhala. - Nech to bejt.
Je-je mi líto, že to tak cítíte.
Opravdu líto.
Ale pokud si to přejete, musím vaše rozhodnutí respektovat.
Zbavím se vás tedy spolu s ostatními.
Jedná se o výjimečnou situaci,
proto se o to postarám osobně.
Promiň, Čiharu.
Asi jsem se neměla spoléhat na intuici.
Ne, budeme v pohodě.
O nic nejde.
Prostě se ven probojujeme.
- Jsme zvyklí. - Jo.
Ukážeme jí chuligány.
Jestli to včas nestihneme, nemůžeš za to.
Dobře.
- Tu máš ráda, ne? - Nemluv.
Dobře, promiň.
- Soustřeď se na cestu. - Ano.
Fajn, projdeme si plán.
Zaneseme kontrolní klíč do opačný části vlaku
a zasuneme ho na místo.
Deaktivujeme uzamčení systému
a já zjistím, jak nás dostat na stanici.
- Dotaz. - Co je?
Co když se dostanou dovnitř?
- Plán B! - Plán B!
Rozdáme si to s bezpečnostním robotem.
- Tady. - Ano?
- A když někoho postřelí? - To se nestane!
- Tady. - Co je?
Co ta hudba?
- Podkres. - Kvůli atmošce.
‪HACKUJI
Běž!
Díky.
Hej!
Jdu na to!
Uf!
Kanato!
Chytej!
- Utíkej! - Jasně.
Hop a hop…
- Rychle! - Tady.
Tlač!
OSOBNOSTNÍ ZÁLOHA 6. DUBNA 2001
OPERACE DEUS 10 SPUŠTĚNA
Brzy bychom je měli dohnat.
Jo.
Pak jste letěli zpátky a teď jste tady.
To asi dává smysl.
No vidíte! Takže to nemusím znovu vysvětlovat, ne?
Ne, už to asi máme komplet.
Řekli jste všechno?
- Jo. - To je fuk.
- Ano. - Příšerný vysvětlení.
A ty se vším souhlasíš, Makino?
Jo.
Určitě mi nenasadíte pouta nebo tak?
- Není třeba. - Co?
Není třeba!
To bude report…
- Makino! - Jo?
Dostaneš stejný tělo jako předtím?
Ne, přemýšlím nad něčím lepším.
Něco s nehtama. Chci hezký nehty.
Hlavně ať máš novej filtr.
Jasně, já vím.
Nebaví mě ti ho pořád měnit.
Fajn, nemusíš to vyřvávat!
KONEC
Překlad titulků: Barbora Uhrová