Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Danas je Stjepanje
i prekrasan je dan…
u sunčanoj Kaliforniji.
-Bok, Nancy. Sretno Stjepanje! -Bok, dušo.
Netko je na vratima.
Pa to je Tom!
-Bok! Sretan Božić! -Ajme! Sretan Božić!
Imela.
-Gdje je? -Evo je.
Koji je ovo Božić po redu? Od 1972. do 1992. To je 20 godina.
-Oho! -Presvijetlo je?
Ne za tvoje bore.
A tu su i Dave Thomas i Harrison Thomas.
Gura prst u uho. Zašto?
Možda zbog tebe?
Bila si sjajna u filmu Sâm u kući!
Bila si divna!
Kako si, Steve?
Odlično se zabavljam, Marty. Ozbiljno.
Znate što ću vam reći o Martyju?
Recimo da organizirate večeru
i pozovete Martyja.
Ali onda vam Marty javi da ne može doći.
Otkažete večeru.
Pogledaj Martyja.
MARTIN SHORT: ŽIVOT JE KRATAK
Već znam da ćeš me popljuvati i neću promovirati dokumentarac.
Smiješno je što se moramo pretvarati da se ne poznajemo.
Ne moramo.
-Snimamo ovo jer se poznajemo. -Zbilja?
Tisuće smo puta razgovarali.
Larry i ja milijun smo puta zajedno večerali.
-Milijun puta zajedno smo ručali. -Da.
I pritom milijun puta žustro raspravljali.
Sad samo nastavljamo razgovor.
Tako je.
U mom poslu karijera ide uobičajenim tijekom.
Glumiš na televiziji, u filmovima, na Broadwayu, dobiješ svoj specijal.
Vodiš reality, dobrotvornu emisiju.
Slijedi kabaret, Palm Springs Follies pa ovo.
Nisam očekivao da ću biti zvijezda.
Nisam rekao: „Mama, napokon sam uspio!”
Nije bilo tako.
Samo sam mislio: „Plaćam hipoteku,
brinem se za djecu,
imam najbolji posao na svijetu.
Kakva sreća!
Kako da tako nastavim?”
Zašto držim ovaj nož?!
Bavim se komedijom.
I to posebnom vrstom komedije.
Ide ujak Jack! Ispali me!
Glumim u skečevima, tumačim likove.
Pročitate li moje scenarije, vidjet ćete da nema puno šala.
Jednostavno mi morate vjerovati.
G. Bonks, to mi je pusa. Vjerujte mi.
Najmanje volim raditi ono
što mislim da može raditi bilo koji drugi glumac.
Tada mislim da tratim vrijeme.
No kad se bavim svojim neobičnim umijećem,
koje ne mora biti dobro, ali je specifično,
onda sam jako zadovoljan.
Neka zabava počne!
Kad on tumači neki lik,
to nije samo parodija određenog tipa.
Zapravo je jako teško
dobro prikazati tako bizarne likove.
Izvoli.
On upravo to radi.
O čemu je riječ u ovoj knjizi?
To je svojevrsno ljubavno pismo
začinjeno prstohvatom mržnje za bolji okus, da se tako izrazim.
To je kao da gledate svog najboljeg prijatelja,
koji je usto i najčudniji tip na svijetu.
-Kako napreduje tvoj lik? -Ludi Šeširdžija? Odlično!
Ne znam. Nisam ga još osmislio. Možda će imati engleski naglasak.
Zdravo. Ima li još jagoda, Spiš-Mišu?
Ima li pokvarenih sendviča? Obožavam ih!
-Recimo. -Sviđa mi se što šuškaš.
Dobro. Prespavao sam! Prespavao!
-Što si? -Prespavao!
Prespavao si.
Ima li još hrane, Spiš-Mišu?
Ima li pokvarenih sendviča ili jagoda?
Obožavam jagode. A ti?
Ne shvaćate koliko je energije potrebno
za to čime se on bavi.
Ne troši energiju na to da sumnja u svaku odluku
i na strah da je pogrešno odlučio.
Znate li koliko biste više vremena imali u danu da nema toga?
Ja bih imala 23 sata više.
Bok! Tko si ti?
Gubi se!
Ne sviđaš mi se
A sad…
Isuse, ovo je strašno. Ne ovo s obrvama. To je odlično.
Samo naprijed.
Ne bi trebao započeti priču…
Ako želiš, možeš mi biti kontakt u slučaju nužde, ako padnem.
Možemo zajedno na kolonoskopiju.
Zdravo. Kako ste?
Nisam primijetio da me snimate.
Ovo je baš čudno. Nisam se naviknuo na to da me fotografiraju. Stidljiv sam.
-Dobro jutro, gospodine. -Dobro jutro.
Rekao bih da sam u svojoj karijeri u 80 % slučajeva doživio neuspjeh.
Mislim da je to jako dobro.
Za šoubiznis trebaš talent, sreću i izdržljivost.
Možeš biti talentiran, uporan i otporan,
ali ako nemaš samopouzdanja da doživiš neuspjeh, ništa od toga.
-Idemo na set. -Dobro.
-Bok! -Bok!
-Mogu li s vama na pogreb? -Da!
Da, molim te! Trebamo te.
Povezuješ nas. Ti si Mabel u sendviču od Charlesa i Olivera.
Bez tebe smo ustajali bijeli kruh.
Tako je. Idemo.
SAMO UBOJSTVA U ZGRADI
Čeka nas taj prizor, ali već smo ga uvježbali.
Sad sam već prilično uvježbao
svoje replike do kraja ove sezone.
Idem se presvući.
-Vidimo se. -Bok.
Ti si ih pustio ovamo.
Hej! To je Ron Howard.
Ajme meni!
Sad će biti zabavno.
Postavljat ću ti provokativna pitanja.
Da.
Zašto? Zašto se i dalje forsiraš?
Ne znam. Možda samo volim zvuk aplauza.
-I ja imam pitanje. -Dobro.
Zašto i dalje to radiš?
Ako si „talentiran”, mislim da je važno
da podijeliš taj svoj talent s ljudima poput vas, recimo.
-Zauvijek ćemo ti biti zahvalni. -Znam.
Jesi li kad razmišljao… Što si ti postigao?
Evo nas u Ulici Whitton.
Tko li je ona gospođa?
Ondje je bila moja soba.
Lagao bih kad bih rekao da sam zbog svojih trauma postao komičar.
Upravo suprotno.
Život me odveo u tom smjeru. Moja je obitelj bila duhovita.
Bio sam najmlađi od petero djece, pet godina mlađi od starijeg brata.
Dobivao sam puno pozornosti i ljubavi.
Svi su mi cijeli život govorili da sam divan, duhovit i fenomenalan,
pa sam u tinejdžerske godine ušao
ne zamarajući se svojim izgledom.
Mogao sam izgledati kao prištavi šmokljan s glupom frizurom
i svejedno bih imao hrabrosti prići curi.
A kad bi odbila izaći sa mnom, zapitao bih se što joj je.
I to samouvjereno.
Učio sam od drugih komičara u obitelji.
Moj brat Michael dobitnik je nekoliko Emmyja i Golden Globea
za sve od SCTV-a i MADtv-a do Schitt's Creeka.
Uvijek su nas poticali da nasmijavamo druge.
-Poticali su to u našoj obitelji. -Da.
Ako si nekoga nasmijao, čak i ako si neke povrijedio…
Usput.
Moj otac bio je direktor prodaje u čeličani Stelco, na visokom položaju.
Bio je jako duhovit i sarkastičan.
Imao je blag irski naglasak, došao je s 21 g.
„Zdravo, Marty.”
Bio je zahtjevan, složit ćeš se.
Aha.
Povremeno je pio džin.
-Da. -Kad kažem povremeno, mislim učestalo.
Bio je zajedljiv, ali sve je to trebalo biti smiješno.
Moj sin Marty
nema nikakvih izgleda da postane pjevač.
Ali to ga zanima.
A kad netko ima prepoznatljiv glas,
onda ga ljudi pamte.
Marty je bio izrazito talentiran.
Komedijom se počeo baviti već s pet godina.
Stalno je pričao viceve, izvodio skečeve i pjevao.
Priređivali ste predstave na tavanu?
Da, Martin Short Show.
Prikazivao se utorkom u 20.30 h, u terminu The Andy Williams Showa.
Tako sam to zamišljao. Natipkao bih scenarij.
„Marty će pjevati. Ugostit će…”
Nastupao sam, sjajno mi je išlo.
Viknuli bi: „Večera!” Poslije bismo nastavili.
To! Hvala, dušo.
PRIVATNE SNIMKE OBITELJI SHORT 1966.
Djeca su vani igrala hokej, a ja sam bio na tavanu.
Da.
Usred proturatnih prosvjeda on je imitirao Sinatru.
Marty je i tada radio isto ovo što sad radi.
Njegovi filmovi zaradili su sto milijuna dolara.
Moj najbolji prijatelj Eugene Levy.
Eugene Leevy.
-Levy. -Kako god. Sjedni.
Pogledajte ih.
Kao da se godinama poznaju!
On mi je najstariji i najbliži prijatelj.
Neko smo vrijeme bili cimeri.
Bili smo i u vezi, ali…
Da.
Kanađanin si. Opterećuje li te to?
Ne, to me ne opterećuje.
Dobro me razumiješ? Ne moram sporije govoriti?
Govorimo isti jezik.
Kamo Kanađani idu kad žele otputovati?
Dođu do granice, gledaju uokolo i maštaju?
Marty mi je najbolji prijatelj.
-Zbilja? -Da.
Martyja sam upoznao 1970.
na Sveučilištu McMaster, gdje smo zajedno studirali.
Izgleda kao glumac koji očajnički traži dramsku ulogu.
Da, zbilja.
Počeo sam studirati medicinu, ali sam se prebacio na socijalni rad
jer sam mislio da je to lakše.
U srednjoj školi nisam glumio.
Tek kad sam se prebacio na socijalni rad, imao sam više vremena za to.
Radio sam sve što je imalo veze s glumom.
No nisam mislio da mogu postati glumac.
Upravo mi je Eugene Levy rekao:
„Trebao bi se profesionalno baviti time. Dođi u Toronto.”
Sklopio sam jednogodišnji ugovor sa sobom.
„Pokušavat ću jednu godinu,
a ne uspijem li, mogu se vratiti na studij”, rekao sam.
Poslijediplomski studij?
Ne, srednja škola.
Teško mi ide u srednjoj školi.
Shvaćam.
-Dobro došli. -Ali uspjet ću.
Sigurno, Lawrence.
Zato što želim ostvariti neke ciljeve u životu.
Odlično.
Želim postati sudac okružnog suda.
Ambicija je dobra.
Mislim da čovjek nije svjestan da je dio neke skupine
ili nekog razdoblja.
Toronto je doživio kreativni procvat.
Je li to slučajnost
ili je to kanadski komičarski senzibilitet
koji ima poseban čar?
Mislim da je Kanada, osobito Toronto, središte komedije.
Monty Python došao je u Kanadu prije nego u SAD.
Eugene Levy i ja zajedno smo živjeli na adresi Avenue Road 1063 u Torontu.
Često smo imali tulume.
Paul Shaffer počeo bi svirati klavir
i ljudi bi pjevali.
Svi su hodali jedni s drugima, zajedno se zabavljali
i surađivali.
Bilo je zbilja fantastično, kad razmislite o tome.
Svi smo bili izvođači
i svi smo se voljeli smijati.
Bilo je puno entuzijazma, zabave
i velike ljubavi prema izvedbenoj umjetnosti.
U ljetnim odmaralištima u planinama Catskill imali su tummlera.
Na jidišu je to čovjek koji izaziva pomutnju, animira ljude.
Marty nije bio u planinama Catskill,
ali svakako je tummler naših snova.
Marty je imao sve. Dobar glas i komičarski talent.
Rekao sam mu da pripremaju Godspell
i da bi trebao otići na audiciju za taj mjuzikl.
Ušli smo u drugi krug
i ondje sam upoznao Martyja s Andreom.
Za Godspell su tražili ljude koji ne glume,
nego su prirodno puni života,
duhoviti, topli.
Gildi Radner bio je to prvi angažman.
I Andrei Martin, Eugeneu Levyju, Victoru Garberu,
Jayne Eastwood i mnogima.
-Sjajna postava. -Paul Shaffer svirao je klavir.
Da.
Hodao si s Gildom.
Jesam. Svi su se zaljubili u Gildu.
-Da. -Bila je divna i jako duhovita.
Bila je veoma samokritična.
Prvi mi je dan prišla i rekla: „Bok. Gilda. Drago mi je.”
Imala je prištić. Ovako ga je držala i razgovarala.
Svi su se zaljubili u Gildu. Mislim da je zbilja bilo tako.
Poslije si se oženio njezinom zamjenom.
Da, Nancy Dolman bila je Gildina zamjena.
Istina. U Godspellu.
Očito si se odlučio spetljati sa svakom koja dobije tu ulogu.
Da, tako sam odlučio.
Angažirali su me u Godspellu kao zamjenu.
Bilo mi je jako teško jer su se svi otprije poznavali.
Bili su prijatelji.
Gilda je bila veličanstvena.
Divila sam se Andrei Martin.
Svima njima. A Marty…
Zapravo, Marty mi se nije odmah svidio.
Nancy je bila…
prelijepa, da ne povjeruješ.
Imala je butik s antiknom odjećom.
Krijumčarila je odjeću iz Detroita preko granice.
U to je vrijeme bio popularan stil Joni Mitchell.
Izgledala je poput nje. Imala je dugu plavu kosu.
Došla bi u baršunastom ogrtaču i pozdravila nas.
A svi momci…
Dobro. Ali nisam obraćao pozornost jer sam tada bio s Gildom.
Više smo puta prekidali i bili smo se posvađali.
Opet smo bili prekinuli.
Otišao sam u bar, The Pilot.
Ondje sam sreo Nancy Dolman.
Bila je duhovita i provokativna. Počeli smo razgovarati.
I ona je baš bila prekinula s dečkom, ali…
Ja sam baš bio prekinuo s Gildom.
Nastupao sam u jednoj predstavi. Nancy je došla. Bilo je ljeto.
Nosila je jako kratke hlačice i topić,
a ja kratke hlačice i majicu kratkih rukava.
Otišli smo u hotel Four Seasons.
Rekao sam tipu: „Sobu za mene i moju ženu, molim vas.”
Čak se i on nasmijao jer smo izgledali kao da imamo 12 godina.
I to je bilo to.
Od ovog trenutka
-Što? -Ovo je moja žena Nancy.
Lijepa vojvotkinja,
koja upravo sluša album mjuzikla Djevojka za zbogom.
Je li to Nancy ili Bo Derek?
Slušam tvoju pjesmu.
Kako perverzno Medicinsku sestru zovite ekspresno
Marty i Nancy.
Kakav tim!
Ponavljam da su sjajan tim jer su to zbilja i bili.
On se ponašao poput djeteta, a ona poput odrasle osobe.
Muž i ja imali smo problema i obratili smo se bračnoj savjetnici.
Pitala nas je:
„Imate li neke prijatelje, neki par
čiji bi vam odnos mogao poslužiti kao uzor?”
Rekli smo: „Da, naši prijatelji Marty i Nancy.”
Na to je rekla:
„Nemate pojma koliko je ljudi upravo njih navelo
kad sam ih to pitala.”
Bok, dušo.
-Kako si, dragi? -Dobro. A ti, draga?
Jesmo li na romantičnom odmoru?
Da, jesmo.
Nakon svih ovih godina.
Istina je, znaš.
Ovo je donekle relevantno.
Bilo je i vrijeme.
Koji je događaj bio prekretnica u tvom životu?
Na kanadskoj zabavnoj sceni svi su se bavili svime.
Bilo je to poput sveučilišta zabavne industrije.
U Kanadi si mogao izvoditi Shakespearea na radiju
ili glumiti u reklami.
Na sniženju za samo 39,95 dolara.
Zatim si mogao nastupati u kabaretu.
U ljeto 1973.
Second City, legendarna improvizacijska trupa iz Chicaga,
osnovala je prvu podružnicu u Torontu.
DOM SVJETSKI POZNATOG SECOND CITYJA
Ondje su radili Gilda Radner i Dan Aykroyd.
To je bilo popularno sastajalište.
Svi su išli na audicije i primljeni su.
Andrea, Catherine, Joe, Eugene, Dave i John Candy.
Ja nisam otišao.
Nije mi se sviđalo da moram biti komičan na zahtjev
jer sam se toga bojao.
Htio sam biti poput Sinatre. Pjevač i glumac.
Ondje moram biti ja
Gdje duh se moj slobodom opija
Ali primijetio sam da zaostajem za ostalima.
Shvatio sam da sam se ograničio
i da se vrtim ukrug.
Da ne napredujem.
Kad god sam sišao u podzemnu željeznicu u Torontu, vlak je odlazio.
I kad sam trčao i kad sam polako hodao,
vlak je odlazio.
Pomislio sam da će mi se sreća osmjehnuti kad vlak dođe.
Ali vlak je tad odlazio.
Nancy je potpisala ugovor s diskografskom kućom u L. A.-u.
Pozdravite gđicu Nancy Dolman.
Uspjela se probiti. Nastupala je na nacionalnoj televiziji u udarnom terminu,
i to prije Martyja.
Imala je sve što je bilo potrebno.
Predivan glas, savršen sluh i dikciju.
Izgledala je poput filmske zvijezde i bila je vrlo draga.
U jednom sam se trenutku slomio.
Paul Shaffer i Bill Murray boravili su u L. A.-u.
Bill Murray već je bio velika zvijezda.
Te je godine počeo nastupati u SNL-u.
Ovo mi je sedma zima ovdje!
Paul je rekao: „Idem na večeru s Billom.
Dođite ti i Nancy pa ćemo svratiti k meni u hotel Sunset Marquis.”
Nancy i ja pješačili smo onamo.
Bio sam izvan sebe.
„Ne mogu ja to”, mislio sam.
Tada mjesecima nisam bio radio.
Nisam imao planove i nisam znao što ću dalje.
Rekao sam: „Ne mogu ići i pretvarati se da mi je drago zbog Billa
jer nemam pojma što radim.
Moram sjesti.”
Sinko!
Zašto sjediš ovdje sâm?
Zašto nisi vani? Zašto se ne zabavljaš s ostalima?
Nisam raspoložen.
Valjda sam malo potišten.
Desetak smo minuta sjedili bez riječi.
Naposljetku je Nancy rekla:
„Koliko ćemo još biti ovdje?”
Odgovorio sam: „Ne znam.”
Vratili smo se u stan.
Probudio sam se neraspoložen.
Išli smo gledati improvizacijsku trupu War Babies.
Bilo je smiješno, svježe, nadahnulo me.
Bio sam nadahnut kad sam to vidio.
Kao da su mi se sve žaruljice upalile.
Pa da, to bih trebao raditi!
Sutra ujutro nazvao sam Andrewa Alexandera i rekao:
„Želim ući u Second City.”
„Dobro”, rekao je.
Marty Short žestoko je počeo čim nam se priključio.
Većina ljudi, kada tek dođe,
polako se pokušava prilagoditi.
Kad upadneš usred produkcije i preuzmeš tuđu ulogu,
većina ljudi trudi se oponašati onoga čiju ulogu preuzima.
No on je odmah počeo smišljati neobično zanimljive likove
i uklapati ih u prizore. To je bilo…
Bio je jako samopouzdan i smiješan.
Zaključio sam da će se ljudi nasmijati ako izađeš na pozornicu u ludom izdanju.
Onda si već na pola puta.
Svi se likovi zasnivaju na osobinama ljudi koje poznaješ
ili njihovoj kombinaciji.
I to je dobro
jer tako nastaju likovi koji mogu biti životni unatoč apsurdu.
Na samu pomisao srce mi tuče kao bubanj daleko u prašumi.
Odglumit ću Grimleyja, ali ne znam žele li to.
Žele.
Ajme meni!
Ma dajte!
Presretan sam što sam u emisiji Davida Lettermana.
U jednoj sceni muškarac i žena prijave se za isti posao.
Žena je itekako iskusna i kvalificirana,
a tip je najveći glupan u povijesti.
-Barbara, počnimo od vas. -Dobro.
Recite mi nešto o svom obrazovanju.
Diplomirala sam matematiku na Sveučilištu Columbia.
I magistrirala sam poslovnu ekonomiju na Stanfordu.
A vaše radno iskustvo, Ede?
Već nekoliko godina radim za naftnu kompaniju Union Oil.
Da? Na kojem položaju, Ede?
Na benzinskoj postaji 76 na uglu Cahuenge i Melrosea.
I prije je improvizirao,
ali tada je prvi put glumio Eda.
Dominirao je tim skečom, mislim to u najboljem smislu.
Bilo je urnebesno.
To je i meni omogućilo da reagiram
jer je bilo suludo što gubim posao zbog takvog tipa.
Ed Grimley uvijek je nosio istu košulju.
Tu sam košulju nosio u sedmom razredu.
U srednjoj školi poznavao sam tipa
koji je htio postati fotograf.
Htio je…
Uvijek je snimao za dijapozitive.
Ali često ih ne bi ni razvio
jer je znao kako bi izgledali zato što ih je on snimio.
Kao moj šogor Ralph. Ralph ovako govori.
„Kako si, mala? Jesi li za piće?”
Kombinirao sam glasove.
Naposljetku sam ovako govorio.
Peter Aykroyd rekao je: „Marty…” Zamastio sam kosu.
Rekao je: „Kosa ti je na svakom nastupu sve viša.”
Da ga nasmijem, oblikovao sam je u šiljak.
Jedne sam večeri učinio ovo.
Publika se smijala.
Što ako netko zatraži da sviraš triangl?
Moguće je. Vježbat ću da se pripremim.
Ed je uvijek očaran životom.
To je vrlo privlačno jer je to sjajna osobina.
Tako je plesao lik Eda Grimleyja kad smo se upoznali. Još tako pleše.
Nastupi za Second City za mene su bili pravo otkriće.
Prvi sam put osmišljavao likove.
Dakle…
Da se ne nasmijem dok ga gledam, gledala sam malo pokraj njega.
A on bi se ovako pomicao da mi uđe u vidno polje.
Jesam li ludo zaljubljen u Catherine? Da, oduvijek.
Ali svi su bili.
-Nisu. -Istina je.
Najprivlačniji su oni koji te nasmijavaju. Kad jedno drugo nasmijavate.
Pomisliš: „Smijemo se. Povezani smo. Mogli bismo biti par.”
-Svi smo se voljeli, zar ne? -Da, jesmo.
Gledao sam fotografiju postave Godspella i…
Ma ne!
-O, da. -Bio si sa svim tim ženama?
Nisam. Samo kažem tko je bio s kim.
Napustio sam Second City.
Otišao sam prije dva tjedna. Dvije sam godine nastupao s njima.
Ondje zbilja mnogo toga naučiš.
Kada to naučiš, moraš to negdje primijeniti.
Ne možeš ostati. Zato sam krenuo dalje.
A otad, pa…
Ništa drugo nisam radio.
Gostovao sam u seriji Taksi,
ali nisam imao puno posla.
Bok! Sjećaš li me se? Ja sam onaj s televizije.
Zatim su me pozvali da se pridružim SCTV-u.
Prekidamo program radi posebne obavijesti Vijesti SCTV-a.
Dobra večer. Ja sam Guy Caballero,
vlasnik i predsjednik SCTV-a.
Ovo je ravnateljica Edith Prickley.
Zdravo. Što ima?
Svi na CBC-u slažu se da će to biti hit.
Kako ne bi bio? Mora biti.
Sve je prštalo od kreativnosti.
Ne znam kakva je bila gledanost,
ali kritičari, komičari i ljudi iz zabavne industrije
bili su oduševljeni.
Kako napraviti parodiju kanadske televizije i približiti je Amerikancima,
koji i ne znaju što parodiraš?
Što je bilo kad je Marty došao?
Moramo li o tome? A dobro nam je išlo.
Marty je, naravno, unio zaraznu energiju.
Onda nam je ta energija dozlogrdila. Što je previše, previše je.
Publika drhti od uzbuđenja
dok g. Rogers ulazi u ring.
Pazi, Frede!
Rogers juri za njom po ringu.
Bježi u strahu. Coq au vin.
O, ne, coq au vin. Žena je u nevolji.
Dame i gospodo, Mrzitelji kraljice.
Da upoznam kraljicu
Dobila bi šakom po nosu
Bio sam uzbuđen što sudjelujem,
ali i zastrašen jer sam ih sve poznavao.
Andrea Martin bila mi je šogorica.
Kako si glup!
Volim takve muškarce.
Moj brat Michael bio je scenarist.
Poznavao sam te ljude
i osjećao sam strahopoštovanje zbog njihovih uspjeha.
Kritičari kažu da je vaša drama čisti šund.
No niti dvije godine poslije
dama se vratila na scenu hrabro i smjelo
i režirala film sa sobom u glavnoj ulozi.
Nešto me intrigira više od svega.
Motiv.
Pogodili ste u žicu, Brock.
SCTV smišljao je likove.
Svi koji su stekli iskustvo u Second Cityju
trudili su se da likovi budu životni.
Čak i apstraktni, osebujni likovi
bili su zasnovani na stvarnosti.
Čime se bavite?
Ma znate, samo se zabavljam, dragi. Guram.
Večeras se svi smiješite.
Holivudska zabava!
Svi su…
Odjednom su ti ljudi postali cijeli tvoj svijet.
Đavolji tata iz Fleet Streeta.
Ne prilazi mi
Jer ću te izrezati i pojesti
-To snima i zvuk? -Da, i zvuk.
-Snimke ili samo fotografije? -Nisu fotografije.
-Impresivno. -Hvala.
To su braća McKenzie! Zajedno su. Okrenuo sam kameru.
-Morali bi masno platiti da se vratimo. -Da. Žao mi je.
SCTV postao je velik hit.
Osvojili smo Emmyja za scenarij. Bilo je fantastično.
Karijera nam je uskoro preuzela obitelj.
I to mislim doslovce.
Nancy i ja vjenčali smo se u Torontu 22. prosinca.
Pet dana poslije
Andrea se udala za Nancyna brata Boba.
Bili su čvrsto povezani jer su bili bliski prijatelji,
a neki su bili i obitelj.
Zajedno smo provodili sve blagdane.
Bilo je živo i nitko nije razmišljao o tome
hoće li uspjeti ili hoće li drugi uspjeti.
Ne sjećam se da je uopće bilo toga.
Platit ćete mi ovo? Plaćate i ako ne objavite.
Molim te, prestani.
Kakva družina, zar ne? Od Godspella do Second Cityja.
Bok, Harolde.
Samo su se prirodno ponašali, prijateljski se zafrkavali i razgovarali.
Nancy i ja odrasle smo u istoj ulici u Torontu.
Prvi sam put čula za Nancy od svog brata i njegovih šašavih prijatelja.
Bili su ludi za njom jer je bila prelijepa.
Prije smo bile dobre prijateljice.
Ali kad sam počela hodati s Eugeneom, postale smo obitelj.
Bok, dušo. Kako si?
-Snimaš li? -Snimam.
Divno smo proveli jutro.
Neke veze samo postaju sve jače i jače.
Zateklo nas je kad smo doznali da ne možemo imati djecu.
To je bilo…
To nam nikad nije palo na pamet.
Otkrili smo da Nancy ima endometriozu.
Morala je piti lijekove. Imala je promjene raspoloženja.
Čistila je, a ja sam radio sendvič s maslacem od kikirikija i džemom.
„Kad očistiš sendvič, moraš očistiti kikiriki maslac s pulta.”
Rekao sam: „Prestani piti lijekove. Posvojit ćemo dijete.”
„Možemo li?” Shvaćate?
Prestala je i posvojili smo Katherine.
Zatim Olivera i Henryja.
Djetešce! Moram poljubiti svoje dijete.
Iskreno se pronašao u ulozi oca.
To mu je prirodno išlo.
Moja najdraža cura, osim moje žene.
Njemu je to organski i instinktivno poput disanja.
Toliko voli biti tata.
Nikad ne bih bio napustio SCTV.
Ali otkazali su ga.
Nakon toga primio sam poziv
da dođem u Saturday Night Live.
Gledate Saturday Night Live
s Julijom Louis-Dreyfuss,
Harryjem Shearerom
i Martinom Shortom.
U prva dva skeča glumio sam s Harryjem Shearerom.
Neće biti lako.
Ne znam plivati.
Ne zna plivati.
Naravno, svjestan sam toga da nam neće samo tako dati zlatnu medalju.
Muško sinkronizirano plivanje još nije uvršteno u Olimpijske igre 1988.
Ali nema veze, ionako nam treba vremena.
S obzirom na to da ne plivam baš najbolje.
Zatim smo snimili skeč Životni stil rodbine bogatih i slavnih.
U Central Parku, njujorškoj pošumljenoj talionici, hotdog prodaje
Nelson, rođak Katherine Hepburn u trećem koljenu s majčine strane.
Nedavno smo razgovarali s njim.
Nismo u kontaktu. Nikad nismo ni bili.
Pokušao sam. Pisao sam joj, zvao sam je, katkad anonimno.
Poklopila mi je.
Jedanput je zastala ovdje. Rekao sam: „Kate, zar me ne prepoznaješ?”
Samo me pogledala i rekla: „Još senfa, molim.”
Nakon prve emisije menadžer mi je rekao:
„Popularnost ti je narasla za 3000 %.”
To je bila fantastična godina, ali sjećam se da je bila i naporna.
U Saturday Night Liveu radi se dugo i intenzivno,
osobito ako i pišete i nastupate.
Volim pisati s Mikeom, Dickom Blasuccijem i Paulom Flahertyjem
i snimati to diktafonom.
Improvizirao sam.
A kad sam radio na SNL-u, sjedio sam sâm u uredu.
-Mrzio si to. -Jesam.
Ušao sam u ured Dicka Ebersola i rekao da želim dati otkaz.
Rekao mi je: „Prije svega, pod ugovorom si.
Ali situacija je sigurno gadna
kad dobar tip poput tebe želi otići.
Znaš što?
Ako do Božića ne promijeniš mišljenje, raskinut ćemo ugovor.”
Poslije mi je rekao da je znao
da ću do Božića vidjeti svjetlo na kraju tunela
i da ću se nekako naviknuti na taj tempo iz tjedna u tjedan.
Defenzivni ste.
Nisam defenzivan. Vi ste defenzivni.
Zašto je uvijek onaj drugi defenzivan?
Jeste li se to zapitali? Zapitajte se.
Ako su likovi životni i prirodni, onda se zbilja možeš razmahati.
G. Thurm, hvala vam što ste pristali razgovarati s nama.
Kako to mislite?
G. Thurm, kao što znate, vaši kritičari, a ima ih puno…
Nema.
Kako smisliš takav lik?
Bio je vrlo originalan.
Te je godine za SNL radila šminkerica Marion Siebert.
Nije bilo defenzivnije osobe od nje.
Kad biste sjeli u stolicu, tapkala bi i rekla: „Gledaj me.
Imaš nepravilne crte lica. Teško mi je ovako raditi.” I tapka.
Rekao sam: „Blijed sam, Marion. Zar ne?”
A ona: „Znam. Misliš da ne znam?
Šminkerica sam. Znam.”
Harry je predložio takav lik.
„Ali bit će ondje”, rekao sam.
„Zato će biti zabavno”, rekao je Harry.
Kad god smo izvodili taj skeč, bojao sam se da će me uloviti.
Znam. Zašto mislite da ne znam?
To je moja tvrtka. Svjestan sam toga.
Jesam li ja lud?
On je, zar ne?
Nije shvatila sve do kraja sezone kad se njezina asistentica napila.
„Zar ne znaš tko je Nathan Thurm?
Jesi li tako glupa? Ti si Nathan Thurm!”
Rekla je: „Znam. Misliš da ne znam?”
-Vraćate li se u SNL? -Ne.
-Ne vraćam se. -Zašto?
Zato što je to jako naporno raditi i zahtijeva punu koncentraciju.
Obitelj ne može računati na tebe većinu godine.
Bok, mama.
Bok, tata.
Jesi li vidio ove butine?
Kod kuće sam ja I briga me što će biti sutra
Kućicu svoju volim ja U Torontu sam
Dobro došli u Ulicu Indian 590.
Ovo je supruga Martina Shorta.
Kontroverzna i neshvaćena
Nancy Dolman.
Zvana i…
Vojvotkinja od Dolmana.
Martin Short.
On je u sredini.
Martin je tad imao devet godina.
To je Martin, drugi slijeva.
Martine, možeš li uzeti krpu i pomoći mi?
A ovo je krupniji Martin Shore u ljeto 1963.
U toj je kući bilo puno ljubavi.
Bio sam najmlađe od petero djece i svi su bili urnebesni.
I roditelji i sva djeca. To mi je bilo poznato.
Snimali smo se.
Dobar dan, dame i gospodo! I dobra večer!
Pjevali smo uz klavir i zadirkivali jedni druge.
Marty: Nora, sad budi smiješna.
Nora: Ja sam…
Marty: Nasmijavaš ljude imenom?
Michael: Nije ti jasno da tvoje ime nije smiješno?
Nora: Želite čuti prezime? Marty: Možda je smiješno.
Nora: Jenny Cardinal.
Nora: Nasmijali ste se.
Kod kuće smo imali slobodu govora.
Mogli smo odgovarati svom ocu,
a on bi nas poklopio svojim irskim intelektom.
Marty: Uzmi mikrofon, tata.
Uzmi mikrofon. Uzmi ga i nešto otpjevaj.
Olive: Tata, pjevaj da ne poludi.
Ovo je Olive Short,
koncertna majstorica Hamiltonske filharmonije
i supruga zaposlenika Stelcoa
C. P.-a Shorta, direktora prodaje odjela za vijke.
Bila je prva koncertna majstorica u Sjevernoj Americi
u Hamiltonskoj filharmoniji od 1952. do 1962.
RADIJSKI NASTUP OLIVE SHORT
Moja je majka bila mila poput anđela.
Moj je otac bio prilično oštar.
U svakoj obitelji
u kojoj je jedna osoba razumna, draga i mila,
bilo majka ili otac, postoji ravnoteža.
Imao si trojicu braće i jednu sestru?
Da, tako je.
Jako si volio svog brata Davida, zar ne?
Da, bio je moj junak.
-Tvoj junak? Zašto? -Da.
Zato što je bio moj najstariji brat
i zato što je bio fenomenalan.
Umro je kad sam imao 12 g., pa je i zato postao legenda.
Ali mislim da je u ovom slučaju zasluženo to postao.
David je bio zgodan.
Bio je duhovit.
Bio je nevjerojatno drag i svi su ga obožavali.
Svirao je trubu i bio je kul.
Bio je 14 g. stariji.
Došao bi kući u 4.30 ujutro,
a ja bih u 7.30 došao u njegovu sobu.
Mnogi bi 19-godišnjaci rekli: „Van! Pusti me da spavam.”
David bi me pustio u svoj krevet.
Ali igrao bi se da je div.
Ja sam pokušavao ukrasti jastuk
dok je div spavao, pa je tako mogao i dalje spavati.
Kad bih dovoljno daleko odvukao jastuk, zagrlio bi me kao da me div ulovio.
Takav je bio.
Jednog dana kad sam bio u kampu Wanakita, probudio sam se…
tužan.
Savjetnik je rekao: „Brat ti je doživio nesreću.
Poginuo je.” Tako je rekao.
Pitao sam ga: „Je li dobro?”
„Ne, poginuo je.”
Nisam to mogao shvatiti.
No onda sam nešto sanjao.
Sjećam se kao da to sad gledam. Bio je u boji.
Sjedio sam kraj potoka u šumi
i David mi je prišao.
Bio je zgodan.
Nosio je krasnu polo majicu.
Rekao mi je:
„Dobro sam. Sve je super.
Brzo ćemo se vidjeti.”
I probudio sam se.
Tamni se oblak razišao.
Mama je na pogrebu počela kašljati.
Oboljela je od raka dojke 1957., ali ja to tada nisam znao.
Do kraja te godine stanje joj se jako pogoršalo.
Nora je tada radila u Kaliforniji kao medicinska sestra.
Znala je da je mami sve lošije i vratila se kako bi je njegovala.
Nora je bila s njom kad joj je liječnik rekao:
„Olive, imate još tri mjeseca.”
Kad je otišao, mama je rekla:
„Ne može. Moram odgojiti još jedno dijete.”
Rekla je Nori: „Dodaj mi grožđe.”
To je postalo simbol hrabrosti u našoj obitelji.
„Dodaj mi grožđe.”
Zatim se vratila kući
i ušla u nevjerojatnu i neobjašnjivu remisiju.
Iduće dvije godine bila je zdrava.
No umrla je kad sam bio maturant.
Kad je mama umrla, tati se zdravlje naglo pogoršalo.
Moždani udari narušili su mu zdravlje.
Od najmoćnijeg čovjeka u prostoriji
postajao je sve tiši i tiši.
Nas dvojica otišli smo na petotjedno krstarenje svijetom.
No kad smo bili u Irskoj, nije htio posjetiti svoju braću i sestre
jer nije bio u dobrom stanju.
Imao je arteriosklerozu.
Pio je sok od đumbira s džinom,
ali dokrajčile su ga dvije kutije cigareta dnevno.
U mladosti ste doživjeli tragediju.
-Da. -Poginuo vam je brat.
Moj brat David umro je kad sam imao 12 g.
S 18 sam izgubio majku, a s 20 oca.
To je teško. Najmlađi ste u obitelji.
Da. Kad vam netko umre u toj dobi, u bilo kojoj dobi, imate izbor.
Kako ćete se postaviti?
-To je životna lekcija. -Da.
Hoću li klonuti? Hoću li zauvijek biti potišten?
Ili ću iz toga naučiti da je život kratak,
popiti čašu vina, smijati se, zabavljati,
cijeniti te ljude i ne zaboraviti ih?
U tome je tajna.
Ako ih nikad ne zaboraviš, onda su uvijek uz tebe.
Jer uskoro ćete biti zajedno.
U mojoj se obitelji još svi obožavamo.
Mislim da je stric Mike vjerojatno najsličniji mom tati.
Puno su surađivali.
Mislim da su stric Brian i teta Nora
sličniji svojoj majci i malo blaži.
Uvijek je sve puno smijeha i šala.
Tko je najzlobniji u obitelji?
Ti. Svi će se složiti s tim.
-Uopće nisi oklijevao? -Ni na trenutak.
Da pitaš Noru, rekla bi: „Michael.”
Nora nije vjerodostojna.
-I Brian bi se složio. -Brian nije vjerodostojan.
Nitko nije vjerodostojan.
Ali ti si najsličniji tati,
oko toga se svi slažu.
Kad se nas četvero nađemo, veselimo se, pijemo rum-kolu,
smijemo se, vrijeđamo i kao da se ništa nije promijenilo.
Jako smo bliski.
Govorili smo da održavamo životnu radost.
I to je to.
Katkad je to teško postići.
Ali morate se diviti onima koji i dalje rade na tome.
Mislim da zato ljudi tako vole Martyja.
Jer se uvijek trudi održavati životnu radost.
-Snimio si nas? -Četvorka obitelji Short.
Grupni zagrljaj.
Na okupu i nakon svih ovih godina.
-Što radi? -Ne znam.
-Grupni zagrljaj! -Grupni zagrljaj!
Svi smo izašli iz iste maternice.
-Grupni zagrljaj! -Grupni zagrljaj!
Bilo nas je petero, a sad nas je četvero.
Grupni zagrljaj!
Tužno.
-Imali smo osam loših godina. -Da, nije bilo dobro.
Napamet smo znali pogrebnikov broj.
-Ali tih smo se godina i smijali. -Da.
To je važno.
Teško nam je razgovarati o tome, Larry.
-Steve će možda doći na večeru. -Dobro.
Dobro. Skuhat ću vam kavu.
Jedanaest, dvanaest,
trinaest.
Oponašat ću Richarda Burtona dok dolijevam vodu. Spreman?
Zaboga,
pričajmo tužne priče o smrti kraljeva.
Neke su svrgnuli, neki su poginuli u ratu,
neke su otrovale supruge, svi su ubijeni.
Spreman sam, Lawrence.
Što želiš u kavi? Senf?
Prije nekoliko godina glumili ste u SCTV-u i Saturday Night Liveu.
No u posljednje vrijeme gledamo vas u glavnim ulogama.
Glumite u visokobudžetnim filmovima.
-Dobro vam ide. -Da, dobro je.
Premda mislim da je moguće da svemu tomu dođe kraj.
TRI AMIGOSA
Tri amigosa bio je prvi film koji sam snimio.
Jednako su nas promovirali, ali dvojica su bila velike zvijezde.
-Ja sam Lucky Day. -Ja sam Ned Nederlander.
Ja sam Dusty Bottoms. Mi smo…
-Tri amigosa! -Tri amigosa!
Znao sam za Martyja.
Bio mi je poznat.
On kaže da je „jeftini amigo”.
Trebali bismo reći kako se zovemo, za one koji ne znaju.
Martin Short.
Brzo smo se zbližili zbog humora.
Bio si sjajan u onoj sceni sa mnom.
Bilo je famozno. Znaš zašto?
Jer si se stopio s pozadinom, nisi se isticao i pokušavao biti duhovit.
Mislim da je to važno kad glumiš sa mnom.
Jer ako pokušavaš biti duhovit,
publika će te mrziti.
Zato što ću te zasjeniti svojom aurom.
Nije ti pametno da gušiš moju komičarsku auru.
Ali zato se možeš razmahati u scenama s Chevyjem.
Da se ludiram?
Da, jako se ludiraj i preuzmi scenu. Kako ćeš se ponašati u scenama sa mnom?
Stopit ću se s pozadinom.
A s Chevyjem?
-Trebam se ludirati. -Tako je. Odlično.
-Hvala, Steve. -Nema na čemu.
-Ljubazan si. Hvala. -Molim.
Puno smo igrali Scrabble.
Dao sam Chevyju poruku:
„Možeš ševiti moju ženu Nancy ako mi daš E ili Q.”
Chevyju se to svidjelo jer je volio tu vrstu humora.
Rekao je: „Svaki ćemo se dan zajedno voziti na posao.„
Svi smo se brzo zbližili.
U životu katkad naiđeš na zeleno svjetlo.
A katkad, bez ikakvog razloga, na crveno.
Ima li nešto zbilja tako loše?
Ne bih preporučio Tri amigosa.
Tri amigosa bio je drugi poslije Zlatnog djeteta s Eddiejem Murphyjem.
Ali postao je jako popularan, osobito kod momaka u četrdesetima.
Zanimljiv je njegov odnos prema neuspjehu.
Što se tiče filma Tri amigosa, Lorne, Steve i Marty
tek su nedavno prihvatili da se ljudima sviđa.
Kad sam upoznao Martyja i rekao da volim taj film,
odmah mi je rekao: „Ali Zlatno dijete ga je prešišalo.”
I Justin Timberlake rekao mu je da voli Tri amigosa.
Tek je s vremenom počeo shvaćati
da se ne sjećamo da je film prošao slabije od Zlatnog djeteta,
samo mislimo da je film sjajan i treba to prihvatiti.
Tad nitko nije govorio da je Marty Short filmska zvijezda.
Onda smo snimili Unutarnji svemir. To je jako dobar film.
UNUTARNJI SVEMIR
Publika je bila oduševljena.
-Ne znaš ništa o eksperimentu? -Kojem eksperimentu?
Smanjili su me.
Trebali su me ubrizgati pokusnom kuniću,
ali sam nekako završio u tebi.
No nitko nije gledao Unutarnji svemir.
Snimili smo Cross My Heart.
Ako idućih pet tipova s kojima izađeš budu gori od mene,
hoćeš li me nazvati?
Ne, ne bih rekla.
Ne znam jeste li vidjeli njegove rezultate.
Tri mjeseca snimaš film s gomilom ljudi, a onda ih više nikad ne vidiš.
Kad si bio izvršni producent, nas smo dvojica odlučili
da ćemo ostati u kontaktu.
To je bilo prije 40 godina.
Ljudi cijeli život za nečim žale, ali ti nisi takav.
Ne, nisam. Držim se Sinatrinih stihova.
Bilo je i žaljenja Ali ništa vrijedno spomena
To je moja filozofija.
„Hranim kokoši
i skupljam jaja.”
Veliki brod.
-Veliki brod? -Da.
Jesi li čuo?
-Jesam. -Eto.
Sjećam se da smo 1987. Nancy i ja kupili kuću
jer sam trebao snimiti dva filma.
Čim sam potpisao hipoteku, jedan je film otkazan.
„Ne zaslužujem ovo”, mislio sam. „Imam 37 godina.
Ne zaslužujem pogled na ocean iz dnevnog boravka.”
Pitao sam Nancy: „Što ako je ne budemo mogli zadržati?
Što ako je ne možemo održavati?”
„Onda ćemo se preseliti”, rekla je.
Htjela je reći da smo mi važni.
Mi.
Kad doživi neuspjeh u karijeri, kao što vidite…
Žao mi je, ali tako je.
Sutra se sabere i smisli nešto novo.
Prvi sam put nastupio na Broadwayju 1992. u mjuziklu s Bernadette Peters.
-Paula -To ime mi dobro zvuči
Lud sam za Paulom
Trnce osjetim kad pjevaš mi
Zadovoljan sam kad sjajno odglumim scenu pred kamerama.
Ali kad na premijeri izvedem veliku točku
i čujem kako nas publika bodri, to je filmski doživljaj.
Gledaš me svisoka Kao s Empire State Buildinga
Kako se dobije uloga na Broadwayu?
Snimao sam film u San Juanu.
Kako je došlo do toga?
Pjevam, ali nastupam u komediji.
Kad pjevaš u komediji, ne možeš ozbiljno pjevati
jer ljudi očekuju da ti vreća padne na glavu.
Nisam znao da zna pjevati.
-Nisam znala da zna pjevati. -Ni ja.
Oduvijek to znam. Ali ostatak svijeta doznao je večeras.
-To će ti promijeniti život, zar ne? -Oduvijek sanjam o tome.
Svaki glumac mora nastupiti u kazalištu u New Yorku
da bi se ostvario kao glumac.
Da.
NAGRADE TONY GLAVNA MUŠKA ULOGA U MJUZIKLU
Mnogima bih morao i trebao zahvaliti, ali…
Zapravo sam sve sâm postigao.
Njegov novi film počeo se prikazivati diljem zemlje.
Mladenkin otac sa Steveom Martinom.
Martin…
Kažu mi da se jako ističeš u ovom filmu.
Ne bih tako rekao, ali film je jako smiješan.
Kako bi opisao film Mladenkin otac?
Mislim da je dirljiv.
Mislim da je to komedija. Ima jako dirljivih trenutaka.
Ima suptilnog i manje suptilnog humora.
Zdravo!
Ispričavam se što ste čekali. Franck, drago mi je.
To je još jedan primjer ekstremnog, ali uspješnog lika.
Franckov lik simbol je otpora koji lik Stevea Martina osjeća prema vjenčanju.
Imamo problem. Hanck ne želi pripremiti piletinu.
Što ne želi?
Kimberly Williams i Diane su ga razumjele,
ali ja nisam.
Ali do koje mjere? Dokle?
Idemo!
Još nemate popis uzvanika,
ali želite da vjenčanje bude u vašoj kući 6. siječnja?
Producenti su bili nervozni zbog tog lika.
Još nemate popis uzvanika, ali želite da vjenčanje bude…
Razvodnjavali smo ga.
Još nemate popis uzvanika,
ali želite da vjenčanje bude u vašoj kući 6. siječnja?
Sjećam se da je Steve rekao: „Nije smiješno ako sve razumijem.”
Uz dužno poštovanje, dobro došli u 1990-e.
Ne razumijemo te. Govoriš li zapravo?
Rekao sam Charlesu da mi je drago što sam ovdje.
Lijepa kravata. Boja nije dobra, ali košulja je lijepa.
Dobro.
Steve glumi mladenkina oca.
Je li ti Steve draži od mene?
Znaš što?
Mislit ćeš da sam površan ali ako to tako shvatiš, nisi me razumio.
Steve mi može više pomoći.
Možeš li se načas ponašati kao pravi dječak?
Pogledaj me kao čovjek.
Ne možeš više od nekoliko sekunda. Pogledaj me kao dječak!
Ne zafrkavaj se sa mnom. Inače te šaljem natrag avionom.
Shvaćaš li?
Shvaćam da te volim.
S 40 sam glumio 10-godišnjeg Clifforda.
Marty Short je izvrstan glumac.
Možda ljudi to ne prepoznaju jer glumi komične likove.
Ali nije lakše glumiti komične likove. To je teže.
Jesi li ti komičar koji glumi ili glumac koji voli komediju?
Rekao bih da sam glumac koji glumi u komedijama i svemu što se nudi.
Nestrpljiv si za uglednog psihoterapeuta.
Dopusti mi da ti objasnim. Super, hvala.
Zašto te neki film privlači?
Nije riječ o novcu…
Da, riječ je o novcu.
Mogu li dobiti kameru?
KAPETAN RON
Naravno, šefe.
Više od 90 % projekata u mojoj karijeri komercijalno je neslavno propalo.
Ali imao sam dovoljno uspješnih projekata da nastavim.
Mogu nam čitati misli?
Ne poznajem te. Ne znam što radiš.
Ali mislim da si vrlo talentiran momak,
a u tome nikad ne griješim.
Nikad nisam imao velike planove.
Ne mogu reći da znam prepoznati što će postići komercijalni uspjeh.
Budalo.
Da?
Puno je toga propalo.
Nikad nisam pomislio da nisam vrijedan i snuždio se.
Ti si pravi predator.
Ljudi će tražiti da to priznaš.
Za razliku od…
A što si ti, Mitch?
Suludo mi je kad netko kaže: „Bilo mi je užasno na snimanju tog filma.
Bilo je užasno, ali samo želim da film uspije.”
Malo je vjerojatno da film uspije samo na blagajnama.
Važno je ono iskustvo koje osjećaš u duši.
Je li bilo kreativno, zabavno? Jesu li večere bile zabavne?
Jeste li se lijepo družili?
Što je to?
Entertainment Tonight!
Uprizorili smo doručak, ali već sam doručkovao.
Ajme, kako sam gladan!
Umirem od gladi.
Ajme meni.
Odlično je.
21. LIPNJA 1993.
U Snug Harbouru smo i pijem prvi votka-tonik ove sezone.
Znate, danas je prvi dan ljeta.
Kažem…
Danas je prvi dan ljeta, Henry.
-Sretan si što smo ovdje? -Da.
Našu predivnu kuću u Kanadi…
Mama, vidi me!
…kupila je Nancy.
Ja je prije toga nisam ni vidio.
Eno djece.
Stajala sam za kuhinjskim pultom kad je rekla Martyju da je kupila kuću.
„Je li je vidio?” pitala sam.
„Ne, nije ju vidio.”
Razmišljala sam: „Mogu li i ja tako? Možda bih trebala!”
Radila sam sve što mi je Nancy rekla. Takva je bila.
„Larry, idi i donesi mi ono, molim te.”
„Da, Nancy.” Učinio bi sve što zatraži, zar ne?
Bila je autoritativna, ali radila je to s puno ljubavi.
Reci nešto smiješno.
Ovdje sam s ekipom…
Ovo je jedno od onih mjesta na kojima se,
čak i ako nisi bio godinu dana, osjećaš kao da nikad nisi otišao.
Uvijek sam mislio da, ako postoji raj,
onda je to možda tvoje omiljeno mjestu u vječnosti.
To bi bilo ovo mjesto.
To je Meg Kasdan.
Hajde, Ollie!
Bok, Marty.
-Bok, dušo. Dobro došla u Snug Harbour. -Hvala. Predivno je.
A ovo je, naravno,
Larry Kasdan.
Bok, Marty.
Bok, Larr.
Krasno mjesto. Čestitam na kupnji.
Hvala. Ne bih uspio da nije bilo filma Cross My Heart.
Za to sam dijelom i ja zaslužan.
Čim stignete onamo, ušli ste u Martyjev svijet.
Oprosti, Andrea. Što to igrate, djeco?
Monopoly.
Peku se hamburgeri.
U kuhinji režu hranu iz Kanade.
Catherine O'Hara ljubazno je priprema.
Dobro došla!
Hvala što ste nas pozvali da uživamo…
-U Dole-Shore Manoru. -…u ljepoti Snug Harboura.
Da, dobro je ovdje. Zna li tvoj agent da si ovdje?
Mog agenta nikad ne zanima gdje sam.
-Jesi li jeo pitu otkako ste došli? -Da, puno pite.
-Pa… -Nisam ja poput njih.
Onda ti da piće koje je otkrio na Jamajci.
Ting. Natočit ću ti piće.
Pa da, imaš problem s alkoholom.
Tako.
Stavimo led.
Usput, mislim da je kupanje za naivce.
Dugo nisam oprao ruke.
Zatim otvoriš Ting.
Izvoli.
Ovo je moja curica. Moja malena.
-Hajde, Tome. -Da.
-Šezdeset… -73.
Šezdeset devet! Ne, 65!
O, Marty! Ja i moj višak kilograma.
Pazi da ne udariš.
Halo? Bok.
Evo nas u Snugu 1996.
Što je bilo, dušo?
Valjda sam sinoć istegnula prepone.
-Ajme! -Evo je.
Nitko nema više poznanstava u Hollywoodu od njega.
Poznaje sve i svakoga, od najvišeg do najnižeg položaja.
Nikad nismo bili sretniji.
Ovo je naš najstariji sin Tom.
Tome, hoćeš li se ikad zaposliti?
Ne, tata. Volim kanadsku šumu.
Ali volimo ga.
Kad sam upoznao Martyja,
oponašao je Tonyja Bennetta
i otpjevao „I Left My Heart in San Francisco”.
U tom trenutku shvatio sam
da ću se družiti s tim tipom u svakom slobodnom trenutku.
Tommy!
Volim kad se ludiraš.
Djeca su nam bila iste dobi.
Priređivali smo velike obiteljske roštilje i večere.
Družili smo se. Tko se ne bi htio družiti s Martyjem?
-Želi li netko crnog vina? -Ja!
-Bili smo u sličnom životnom razdoblju. -Da, jesmo.
Ovo je gđa Nancy Short.
Sretan Majčin dan, Kate!
Majka kojoj se divim. A ovo je Oliver.
G. Henry Short.
Tom i ja dugo se poznajemo, Rita i Kate također.
Svima su nam djeca bila iste dobi. To je bilo jako važno.
Često smo se tako organizirali.
Okupili bismo dječurliju da možemo razgovarati.
Mislim da smo svi zajedno imali
otprilike 17 ili 15 djece. Bilo je puno djece.
Dodaj mi to.
Kakav je Marty vidi se po tome koliko ga moja djeca vole.
Moja su se djeca odmalena htjela družiti s Martyjem.
Tijekom večere sjela bi kraj Martyja, razgovarala s njim i razmetala se.
-Samo malo. Lucy? Ethel? -To je moje!
Lucy! Ethel!
Ovo je Ricky radio.
Koga moraju voljeti, dragi?
Rođendan mi je, zar ne vidite?
Samo mene voljeti morate.
Ne svoje glupe roditelje.
Toma i Ritu.
Dosadno!
A tek Steven i Kate! Ništa novo.
Prijateljstvo mu je najvažnije odmah nakon obitelji.
Nije lako postići takvu dinamiku.
Meni su najbolji prijatelji muškarci, a Stevenu su najbolje prijateljice žene.
Zato je to bilo…
Nisi li snimio film o tome, Larry?
Marty! Hajde, moraš plesati.
A sad ovako.
Nikako nisam mogao držati korak
kad su Tom, Marty i Walter razmjenjivali dosjetke.
Zato sam se uhvatio svoje kamere.
Ovo su krvavi otisci nastali nakon posljednjeg zarona.
Pogledajte dokaze.
Marty i Tom došli su na ideju
da snimimo scenu iz filma Butch Cassidy i Sundance Kid.
Ovo je jako tužno. Poginut ćemo.
Pripremi se, pucat ćemo na negativce.
Samo je jedan izlaz. Mislim da trebamo skočiti.
Znam, ustrijelit će nas.
Idemo.
-Ja ću prvi skočiti. -Ne.
-Onda ti skoči. -Ne, rekoh!
-Što ti je? -Ne znam plivati.
Jesi li lud? Vjerojatno ćeš poginuti u padu.
Mama je govorila da je skok sa stijene poput bombonijere.
-Nikad ne znaš na što ćeš pasti. -Dobro kažeš.
-Hajde, Forreste. -Ne znam plivati.
Baš smiješno.
Zaboga, pa poginut ćemo u padu.
Kvragu!
-Kvragu! -Kvragu!
A sad se družimo s Jiminyjem Glickom.
Intervjuiramo pravu legendu.
S nama je Steven Spielberg. Zdravo.
-Drago mi je što te vidim. -Jesi li osvojio Oscara?
-Jesam. -Kako to?
Snimio si puno filmova. Kad ćeš snimiti neki veliki?
Pa… Kako to misliš „veliki”?
-Nešto što se sviđa publici. -Da.
Rado bih to vidio. Mislim da si dobar.
Jiminy Glick, samozvana legenda.
Vrhunski voditelj intervjua.
Postavlja pitanja na koja nitko ne želi odgovoriti.
-Jesi li za krafnu? -Naravno.
Glupi COVID!
Izvoli.
On je novinar koji loše intervjuira ljude
i ne zna puno o njima.
Zamijenio si me s Michaelom Keatonom, mojim poznanikom, sjajnim glumcem.
Imate različite stilove glume. Keaton glumi realistično.
A ti ovako: „Kako, molim?”
Što je divno… Samo trenutak.
Halo?
Bok, Dixie.
Neustrašivo govori negativne komentare
koji pogađaju u žicu,
a ljudi koje intervjuira smiju se.
Tupo me gledaš,
ali to ne znači da se u tvojoj glavi ne okreću kotačići.
Nadao sam se nekoj zvijezdi,
ali drago mi je što si došao ti, Bille… Haderu.
-To baš i nije ime za zvijezdu, zar ne? -Nije.
Leo DiCaprio zvuči impresivnije.
-Da, istina. -Bill Hader je tip koji ugrađuje prozore.
Jasno je što Marty misli o karijeri u zabavnoj industriji.
-Kad izlazi film? -11. srpnja.
Tada putujem.
Imaš puno loših recenzija.
Kako se osjećaš zbog toga i kako to prihvaćaš, Steve Martine?
Prije svega, mnogi imaju loše recenzije. Imao ih je i Charlie Chaplin.
I Buster Keaton.
Ne, ne bih rekao. Ne tako kao ti.
Oduvijek me fasciniraju budale koje imaju moć.
Dnevni TV program pun je emisija s voditeljima.
Njihovi se asistenti preznojavaju kad im kasni sendvič s tunom.
„Kakva je ovo tuna?”
Sjajno. Čujemo se.
-Bok, Leanne. Kako si? -Dobro. A vi, g. Glick?
Ne volim žute markere jer nisu zabavni.
Htio sam da moj lik ide na teren.
ČISTA SREĆA
Snimio sam film Čista sreća, u kojem sam imao reakciju na ubod pčele.
Nancy je bila na setu. Rekla je: „Ne mogu te prepoznati u tome.”
To mi se svidjelo.
Bližila se dodjela nagrada Emmy.
Zdravo, ja sam Jiminy Glick u Lalawoodu.
Jako sam uzbuđen što sam na dodjeli Emmyja!
Htio sam biti anoniman, da me dožive kao drugog čovjeka.
Sa mnom je John Legworth… Lig… Lock…
-John. -Lockwo…
Radio si u cirkusu.
Dugo sam bio frik.
Nisi morao hodati na štulama.
Ne, nisam. Prirodno sam krakat i…
Ovo je ukusno. Što je to?
Drago mi je što te opet vidim. Smršavio si.
Isisali su mi salo iz svih otvora.
Dovijeka bi mogao improvizirati u liku Jiminyja Glicka. Zar ne?
-Ti… -Da?
Posebna si.
Hvala.
Nisam još čuo kako se smiješ.
Govori visokim i niskim tonovima.
Uvijek pogodi pravu riječ
kad snizi ton.
Znate? „Kinko bilobo.”
Ajme, ne bih se složio.
To je dadaistička zabava.
Poručuje da je sve to teško sranje.
Karijera nam se svede na to da sjedimo preko puta takvog lakrdijaša.
-Hvala. -Intervju je završio.
Zaboga!
Zovite zamjenu!
On je pravi punk rocker.
Što uopće zamjerate nacistima?
Što im zamjeram?
-Uvijek govorite protiv njih. -Što im zamjeram?
Stalno govorite protiv nacista.
Evo sad će Mel Brooks opet govoriti protiv nacista.
Ne želiš slavu, zar ne?
Ne želim, ali kad vidim…
Kad…
Ali Jiminy je i vrlo suptilan lik.
Nježan je, empatičan
i vrlo slojevit.
Jiminy pokriva sve vidove komedije.
Moraš se truditi da ti uvijek bude zanimljivo.
Moraš reći: „Ovo će biti zabavno.
Jedva čekam da to učinim. To me motivira.
Želim to pokazati prijateljima.” To je važno.
Bilo je jako zabavno.
Ovo je najluđi intervju koji sam doživio.
Božić je 2003.
Četrnaestogodišnji Henry Short ove je godine okitio drvce.
Dobro izgleda.
-Ovako? -Da.
Uvijek priredimo božićnu zabavu i ljudi nastupaju na njoj.
Ima li ovdje još koga?
Marty otvara nastup
i onda još komentira vaš rad kad odete,
kao da vam već nije muka.
Tko se sjeća filma Sâm u kući?
Sigurno je bilo i drugih.
Dame i gospodo, g. Danny Aykroyd.
Ja sam Glenn Frey, sretni Eagle.
Sally Field, dame i gospodo.
Tako.
Sally Field, dame i gospodo
S nama je neprilagođeni Steve Martin.
Morao sam se potruditi.
Šest sam mjeseci učio svirati „Auld Lang Syne” na bendžu.
Još moram smisliti pjesmu, jebemu.
Ne mogu samo jesti makarone sa sirom kao normalni ljudi.
Moram angažirati vokalnog trenera.
Njihova kuća postala je pretijesna za božićnu zabavu.
Pitala sam Nancy: „Koga ćeš izbaciti s popisa?”
„One koji ne znaju kako se zovu moja djeca, draga.”
Dolazi oluja.
Dolazi.
Jesi li čula?
Da odem po djecu?
Da, ne želim sad voziti.
Dobro.
Radije nazovi.
Mogli bismo onda ručati u klubu.
Možemo.
Dobro. Možeš li ih nazvati?
Bože dragi!
Za Boga miloga!
Ne izgledam stvarno ovako.
Nancy.
Zvoni telefon!
Jedan je psihoterapeut rekao da neki parovi izravno komuniciraju.
A neki parovi komuniciraju posredno.
Drukčije se sporazumijevaju.
Oni su izravno komunicirali.
Mislila je da je sve što kaže urnebesno.
Iskreno se smijala.
Ne samo zato što mu je žena. Zapravo se smijala.
„Ponovno ispričaj ono.”
Bila je njegova najveća obožavateljica.
Kad pogledate njegove snimke, to je najdirljivije.
Snima je kako ga gleda
i umire od smijeha.
Nije mu podilazila,
nego je iskreno mislila da je najbolji.
Mama pleše tatin ples.
Ne ide mi kao tebi. Kako ide drugi?
G. 2007. mislila je da ima bruh.
Liječnik je rekao da je možda bruh, ali da treba obaviti pretrage.
No ispostavilo je da je imala cistu na jajnicima.
Netko je o tome obavijestio National Enquirer.
Objavili su to.
Nazvao me moj menadžer Bernie Brillstein.
„Hej, mali. Čuj, loše je što su to objavili na trećoj stranici Enquirera.
Ali fotka je dobra.”
Nekoliko dana poslije nalazi su potvrdili da ima rak.
Tada je radio.
Nancy i njegova obitelj rekli su:
„Nemoj prestati raditi samo zato
što se moramo boriti protiv ove bolesti.”
Ali morao sam snimati Opasnu igru.
Moje stranke nisu ni za što krive.
Nitko nije znao što se događa. Glenn bi vikala: „Evo Martyja!”
„Da. Samo trenutak, moram u garderobu.”
Došli su k nama na večeru.
Nancy me pozvala u sobu da razgovaramo.
Naravno, ušla sam u svoju sobu s Nancy,
jer me pozvala.
Rekla je: „Imam rak.” Rekla mi je što se događa.
„Sve će biti dobro.” Rekla mi je sve što je znala.
„Samo sam htjela da znaš.” Dobro.
Vratile smo se za stol.
Nadaš se da će sve dobro završiti.
U početku nismo znali što će biti.
No onda smo shvatili da neće dobro završiti.
Svaka čast Nancy
što je bila onakva kakva jest.
Neustrašiva, odlučna. Poznavao si je.
Borila se.
Ta je ženska mogla sve. Sve.
Nije se obazirala na rak i živjela je svoj život.
Igrala je tenis iako ju je boljelo.
Bila sam u Snug Harbouru kad je…
Bilo je ljeto. U rujnu je umrla.
-Bok, dragi. -Bok, dušo.
-Zabavljamo se. -Divno.
Pratili smo njezin ritam.
Ona ga je odredila, a mi smo ga pratili.
Općenito je bila optimistična.
Kad se razboljela, odlučila se boriti.
Kad su joj dali novi koktel lijekova za kemoterapiju,
svima je rekla da je izliječena.
Jedanput je to proučila na internetu i rekla da to više neće raditi.
Nije htjela znati više.
Samo je htjela živjeti sve dok više ne bude imala snage.
On je bio idealan partner jer joj je to dopustio.
Bilo je to divno gledati.
Pjevaj, Nan.
Nezaboravan
Tvoj je sjaj
I zauvijek
Tako će ostati, znaj
Steve Martin napisao je melodiju za Nancy Short, koja je lani preminula.
Posvetio sam je ženi svog prijatelja Martyja Shorta…
Žao mi je. U redu je.
Oprostite.
Odsvirat ću je.
Kao svaka obitelj
jednostavno moramo naučiti kako se nositi s gubitkom.
To se svima događa.
Moramo slaviti život, živjeti dalje i nikad ne zaboraviti.
Nisam mogao zamisliti Martyja bez Nancy.
Da.
Kako će živjeti bez nje?
Kako će biti duhovit bez nje?
KUĆA SMIJEHA
Prvo se posvetio svojoj djeci i obitelji.
Zatim se posvetio svom poslu.
Pogledao sam Martyja i pomislio: „Opet mu se to događa. Isuse! Stvarno?”
Sad otvoreno razgovaramo o Nancy. Ne izbjegavamo tu temu.
Katkad kad razgovaramo telefonom
i ne slažem se s njim, kažem: „Daj mi Nancy.”
Jer bi ona imala drukčije mišljenje.
Prihvatio je to i našao humor u tome.
Nadam se da govoriš svima kako je smijeh važan.
Pokušao sam mu pomoći.
Brinuo sam se za njega.
Bok, kamero.
Dok se nije oporavio.
Puno je radio.
Blagdansko vrijeme
Što radiš?
Rekao je da je obično bio bez Nancy kad je putovao zbog posla.
Zato ga je taj gubitak manje tištio kad je radio,
a više kad je bio sâm kod kuće.
Ne znam što bi radio da nije u pokretu.
Mislim da smatra da bi izdao Nancy kad bi se predao.
Trebali smo se sastati.
Nisam znao da mu je nekoliko godina prije toga umrla žena.
Izgubio je svoju srodnu dušu.
Tako mi je to Lorne Michaels objasnio.
Snimao sam glupu, ali pomaknutu humorističnu seriju sa živom publikom.
Gotovo otrcanu, ali ne baš.
Dekorater je primijenio feng shui, a ja sam htio Wang Chung.
Živa je!
Pisao sam za njega, a on je rekao: „Ovo je glupo.”
Rekao sam: „Nije li katkad najpametnije učiniti nešto glupo?”
Rekao je: „Onda mogu staviti crvenu periku i trčati ukrug.”
Pomislio sam: „Možeš li?”
Moja ideja nije uspjela.
Sreo sam ga u hodniku kad nam kritike i gledanost nisu išle u prilog.
Rekao mi je: „Johne, tako to ide.
U 98 % slučajeva ne uspiješ.”
Mislio je to iskreno. „Tako je to u ovom poslu.”
Ništa ne uspijeva, a onda nešto uspije.
Marty je sad zaposleniji i traženiji nego ikad prije.
Njegova serija ušla je u povijest streaminga.
Putuje i nastupa sa Steveom.
Ne čini to jer želi zadržati slavu,
napuniti džepove ili biti relevantan.
To ga ne zanima.
Marty to radi jer je to prilika da se dobro zabavi.
Prestanite me voljeti!
Hvala. Ja sam gost voditelj Martin Short.
Zdravo.
Ja sam glumac, komičar, filantrop
i nagrađivana zvijezda filmova za odrasle Martin Short.
Ljudi me pitaju: „Marty, odakle ti toliko energije?”
Obično im odgovorim: „Od****** od mene! Hvala.”
Stavit ću te na zvučnik.
-Da? -Ljudi, ovo je Steve Martin.
Bok, Marty.
Bok, Steve.
Zovem te da ti kažem da ne volim ni tebe ni ljude s kojima se družiš.
Nazvao si me da mi to kažeš?
Samo ti kažem. Nadam se da ne snimate ovo.
Ne snimamo, ni govora.
Dobro. Samo da znaš, užasno nam ide.
-Da, užasno. -Znam.
To se događa u poslu i životu.
Godinu dana ne vidiš nekog prijatelja,
a kad se nađete, sve ide kao podmazano.
Sjećaš se onog filma?
-Misliš da bi to upalilo? -Mora upaliti.
Intervjuirali smo jedan drugog na festivalu.
Imam pitanje.
Ti radiš nešto što ja ne radim. Imitacije.
Odlučili smo to ponoviti. Marty je imao samostalni nastup.
Ja sam nastupao s bendom u humorističnoj glazbenoj predstavi.
Pomislio sam da bismo to mogli spojiti.
Steve i ja nazvali smo ovo Ne bismo bili ovdje da smo štedjeli.
Znate li zašto volim nastupati s Martyjem Shortom?
Nema paparazza.
Imate li uopće tremu prije nastupa?
-Ne, nimalo. -Nimalo.
Dosadan odgovor, zar ne?
Ja imam veću tremu nego Marty. On je vrlo opušten.
-On ima veću tremu… -Jer mi je stalo.
-Ja sam opušten… Ista šala. -Da.
I zato nisam puno zaradio. Zato što je Steveu doista stalo.
Kad mislim na Stevea, što nije često,
ali kad mislim na njega…
U vezi s tobom najviše me čudi to
što si nevjerojatno blijed uživo.
Kao da me progoni duh.
Izgledaš kao Anderson Cooper da se smrznuo na Silvestrovo.
Znate kako vrijeđamo jedan drugoga?
On je to prvi počeo raditi.
Pomislio sam da je to zabavno.
Naučio sam mu vraćati, a on je nastavio.
Počeli smo tako komunicirati.
Kad smo počeli snimati Samo ubojstva u zgradi
sa Selenom, koju prije toga nismo poznavali,
Marty i ja već smo imali svoju dinamiku.
Tako smo kratili vrijeme između snimanja.
Nakon nekoliko godina i Selena je to počela raditi.
-Kako si ušla? -Bilo je otvoreno.
Nikad ne zaključavam vrata.
-Ludo. -Dobrosusjedski!
Ubojica vjerojatno živi u zgradi.
Ali stari bijelci boje se samo raka debelog crijeva i društvenih promjena.
Tužno.
Marty ne može vjerovati da imamo privilegij raditi ovo.
„Mogu se družiti s duhovitim ljudima
i smijati se na probama.”
Steve misli da je ovo značajan trenutak.
Toliko o trenutku.
Okreni kameru prema sebi, Marty.
-Pokrio sam je. -Jesi.
Marty i ja volimo razrađivati šalu
da bi bila što preciznija.
Tako da bude baš kako treba.
U toj preciznosti postoje varijacije.
Ajme, Mayberry.
-To nije loše. -Da.
-Znaš, recimo… -R. F. D.
Možda: „Ajme, Opie!” Ili…
Richie Cunningham? Njegov lik iz serije Sretni dani.
To se ne slaže s onim tvojim. Ollie i Ron-Ron.
Samo ću reći: „Ha?”
Velika zvijezda. Uspio si.
-Da. -Dobro.
-Otpočetka. -Zbilja?
Mislim na ovog jadnika.
Znam.
Znaš da ćemo biti prijatelji do kraja života.
U redu je, ne moraš mi reći nešto lijepo.
Osobito dok me gledaš u oči.
A da se sakrijemo iza jelovnika?
Da, to bi moglo upaliti.
Ako bi ti tako bilo lakše,
možeš mi biti kontakt u slučaju nužde, ako padnem.
Možemo zajedno na kolonoskopiju.
Ne mogu zamisliti da prestanem.
Volio bih da posljednjeg dana svog života budem najbolja verzija sebe.
Marty mi je pokazao da je jako važno kako se držiš
u svim tim iskustvima.
Marty zna živjeti.
U ovom poslu, u komediji nema dosjetljivijeg,
pametnijeg i duhovitijeg čovjeka od njega.
Prirodno se povezuje s ljudima.
Radost je ključna riječ.
To je konstanta poput brzine svjetlosti.
Marty je pun životne radosti.
Bok, dušo.
Veličanstven dan!
Michael i Brian Short.
Pazite na lokve.
Da, glumci su u Snug Harbouru.
Oho! Znaš što?
Impresioniran sam.
-Bok, Marty. -Bok, Andrea.
-Bok, dušo. -Bok, dušo.
Ti snimaš mene, a ja tebe!
Ovo je konferencija za novinare, djeco.
I svi me vole!
Što radiš? Glupiraš se?
-Bok, Danny. -Bok.
Bok, kapetane.
Evo predivne Catherine O'Hare! To, dušo!
Hej, stari.
Uozbilji, se, Dave.
-Andrea! Vidi kakvu guzu ima. -Debelu.
Kako ti je na odmoru, Stevie?
Gostioničaru, još vina!
Mislim da me psi ne vole, Marty. Ne znam zašto, ali ne vole me.
-Zbilja? -Da, mislim da me ne vole.
Pa, možda… Da vidim.
To, mala! To!
Sretan Dan zahvalnosti!
Prestani.
Bok, mama.
To su sve novosti. Čujemo se.
I…
Vidimo se.
Jesi li sad sretan, tata?
Jesam.
Jiminy, intervjuirali ste puno ljudi.
Gotovo svakoga.
Ali nikad niste intervjuirali Martina Shorta.
Ne, jer mi nije zanimljiv.
Mislim da ljudi koji se previše trude
očajnički traže odobravanje, ali bez pravog pokrića.
To mi je odbojno.
Znate li da snimaju dokumentarac o njemu?
Sad o svima snimaju dokumentarce.
Snimaju dokumentarce doslovce o svima živima.
Znate što mislim? Mislim da Martin Short…
Ima tri glasa, dvije frizure i četiri plesna pokreta.
Ne možeš na tome izgraditi carstvo, premda je on nekako uspio.
Ali nije uvjerljiv. Ne sviđa mi se to.
U SJEĆANJE NA CATHERINE O'HARU
U SJEĆANJE NA KATHERINE ELIZABETH SHORT
Prijevod titlova: Sanja Vorkapić Velić