Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
I løbet af mit liv
har jeg besøgt mange fantastiske steder.
Jeg har mødt mange fascinerende væsner.
Men der er nogle, jeg har følt en særlig dyb forbindelse med.
De besidder en styrke og handlekraft,
der overgår vores.
Men når jeg ser på dem,
er det ikke deres størrelse og styrke, der fylder mig med ærefrygt.
Det er intelligensen og bevidstheden, jeg ser i deres øjne,
når de ser tilbage på mig.
De fylder mig med en overvældende undren og frygt.
Men ikke frygt for dem.
En frygt for, at vi måske har overset noget.
Noget vigtigt.
En dybere forståelse af hvad og hvem de er.
Og hvad det kan betyde for os.
HISTORIEN OM EN GORILLA
FORTALT AF DAVID ATTENBOROUGH
Jeg husker, første gang jeg mødte bjerggorillaer.
"Mandag den 9. januar 1978.
Virungavulkanernes perfekte kegler lå forude."
RWANDA, ØSTAFRIKA
"Vi påbegynder den halvanden times tur op ad bjerget.
Langsomt forvandles den kedelige bush til højtliggende regnskov.
Langlemmede træer fyldt med puder af epifytter.
Grønne, fjersnitdelte bregner
med tjavset, blegt spansk mos overalt.
Vi fandt en gruppe hunner og unger i en lille lysning.
Og til min forbavselse lod de mig nærme sig.
Det havde ikke været muligt
uden Dian Fosseys pionerarbejde.
Hun boede blandt gorillaerne
og studerede deres liv i intime detaljer."
Fordi vi gjorde, som vi blev fortalt af Dian,
accepterede de os på samme vilkår.
"Jeg måtte standse og udveksle et dybt grynt.
Den beroligende lyd: 'Jeg er her.'"
Deres syn, deres hørelse, deres lugtesans
er så lig vores,
at vi ser verden på samme måde, som de gør.
Og hvis der var muligt at undslippe den menneskelige krop
og leve imaginært i en anden skabnings verden,
må det være med en gorilla.
Det, jeg ikke siger, er,
at det her ikke skulle være en film om at møde gorillaer direkte.
Sekvensens mål var at vise vigtigheden af tommelfinger og pegefinger…
De modsatstillede tommelfingre.
Vi troede ikke, vi kom i kontakt med dem.
Vi ville bare sidde der og tale om dem.
Jeg vendte mig. De lå på jorden. Jeg så på kameraet.
Jeg mærkede noget på mine fødder.
Og jeg så ned. Der var lille Pablo.
Jeg kunne ikke tale om udviklingen af tommelfingre.
Jeg lod det bare ske.
Se det fine lille væsen her.
Så dragende. Man vil kramme ham.
Bare ren lykke.
Mange ville synes, det var den vigtigste sekvens i serien.
Hvis ikke i mit filmliv.
Der er mere mening og gensidig forståelse
i at udveksle et blik med en gorilla
end med noget andet dyr.
Dengang anede jeg ikke, hvilket utroligt liv Pablo ville få.
Eller kendte til den arv, han ville efterlade.
Nu har jeg chancen at fortælle Pablos historie
og hans efterkommeres.
De bor stadig på bjergskråningerne i Virungabjergene.
Næsten 50 år senere
står denne gorillafamilie, kendt som Pablo-gruppen,
ved en korsvej i deres historie.
Den dominerende sølvryg og leder af gruppen er Gicurasi.
GICURASI - 27 år
Han er en af de ældste og mest erfarne gorillaer på bjerget.
Og Pablo-gruppen har haft en stabil periode under hans ledelse.
Den stabilitet skyldes delvist hans vigtigste allierede.
Teta er den dominerende hun.
TETA - 13 ÅR
Hun nyder gruppens respekt,
og de følger hende.
Teta og Gicurasi har et unikt bånd.
Med hende ved sin side har han siddet på magten i fem lange år.
De er denne gorillafamilies hjerte.
Men Gicurasi er ikke længere i sin bedste alder.
Og andre står i kø.
Ubwuzu…
UBWUZU - 17 ÅR
…en fremadstormende sølvryg.
Meget stor,
meget stærk,
med sine egne ambitioner.
Gicurasi er ved at miste sin styrke…
…og Ubwuzu ønsker at tage over som leder.
Men indtil videre er gruppen optaget af Tetas unge.
Ligesom hos os er en nyfødt en kilde til fascination.
Men hun er kun et par måneder gammel,
så Teta må passe på hende.
Især når det bliver lidt kaotisk.
Gorillaer i alle aldre kan lide at lege.
Det er en vigtig del af at skabe og vedligeholde bånd.
Men Ubwuzu er ikke interesseret i leg.
Lige nu er han fokuseret på Gicurasi.
Han er vokset fra den ældre han og prøver at skræmme ham.
Men at lede en gorillagruppe handler ikke kun om råstyrke…
…hvilket jeg selv så for længe siden i Rwanda.
"Den dominerende sølvryg, Beethoven, er nok 30 år gammel.
Hans gang er aggressiv."
Han kommer ind. Det er et kæmpe dyr.
Kæmpe sammenlignet med dig.
Bare et dunk fra hans næve kunne flække dit kranie.
Men Beethoven havde en anden side.
Den blev åbenbaret for mig gennem hans forhold til lille Pablo.
Ikke længe efter jeg mødte ham, forsvandt hans mor,
og han blev overladt til sig selv.
Uden sin mors beskyttelse
ville en gorilla på Pablos alder have svært ved at overleve.
Men så skete der noget bemærkelsesværdigt.
Beethoven, den gigantiske sølvryg, tog ham under sine vinger.
Han tog sig af ham, som hans mor ville have gjort.
Og Pablo var altid ved hans side.
Han så på.
Og han lærte.
Med Beethoven som faderfigur begyndte Pablo at trives.
Det var et forhold, der ville ændre Pablos liv for altid.
Ligesom de gorillaer, jeg mødte,
er der mange forskellige personligheder i Pablo-gruppen i dag.
Og der er en, der minder mig om Pablo selv.
UBI - 2 ÅR
Han ligner ikke kun fysisk.
Han synes at have den samme dristighed og nysgerrighed.
Men han er særlig fascineret af en gorilla.
Imfura.
IMFURA - 14 ÅR
Imfura er i en svær alder.
Han er på nippet til at blive voksen.
Og hans ryg begynder at få sølvstrejf.
Men hans hjerne er stadig ung.
Gorillaer er meget sociale væsner
og eksisterer i et netværk af forskellige forhold.
Det er med til at forme, hvem de er,
og hvem de bliver.
Det er tydeligt, at Imfura har en legesyg og omsorgsfuld side.
Men hans størrelse og styrke er nye for ham.
Og det er ikke gået ubemærket hen.
Imfura er blevet alvorligt såret af Ubwuzu.
Det virker brutalt,
men enhver sølvryg har en voldelig side.
Og det er naturligt for Ubwuzu at forsøge at eliminere sine konkurrenter.
Men Imfura er stadig ung.
Og han kunne ikke forsvare sig.
Pablo-gruppen er ved at vågne.
I 12.000 fods højde er det toppen af deres bjergrige.
Ubwuzu er på farten.
Mange sølvrygge har hersket over disse bjerge.
Nu er Ubwuzu klar til sin tur.
Men resten af gruppen er endnu ikke overbevist,
og hans frustration vokser.
Målet er ikke at skræmme dem.
Det er at vise dem, hvor skræmmende han kan være.
Hvor dygtig han ville være som deres leder.
Gicurasi ser på.
Men af en eller anden grund reagerer han ikke.
Når man ser på en gorilla,
kan man ikke undgå at forestille sig, hvad de tænker eller føler.
Hvad de ønsker,
eller hvad de har tænkt sig at gøre.
Det er umuligt at vide.
Vi kan kun observere og undre os.
Men én ting er sikkert.
Trods deres størrelse er gorillaer komplekse og følsomme væsner.
Alle er de forskellige
med deres egen unikke personlighed.
Og ligesom os er de formet af deres livserfaringer.
De gode og de dårlige.
Imfuras sår heler…
…men han holder sig væk fra gruppen.
I denne fase af livet kan hangorillaer blive meget isolerede.
Og selv deres egne familier er på vagt over for dem.
Unge hanner som Imfura vælger nogle gange at forlade deres gruppe,
at stifte deres egen familie.
Og nogle gange har de intet andet valg end at gå.
Der er andre grupper derude.
Imfura kan ikke se dem,
men han kan høre dem.
Og nogle er meget større og stærkere end Pablo-gruppen.
Med så mange individer og så mange sølvrygge
er voldsudbrud mere almindelige.
At blive fanget alene af en af disse store grupper
ville være ekstremt farligt for Imfura.
Ubwuzu leder efter mad sammen med noget af familien.
Pablo-gruppens område er omkring tre kvadratkilometer.
Det indeholder mange forskellige typer planter,
som udgør det meste af deres kost.
Men gorillaer er opportunistiske.
Og Ubwuzu er faldet over noget andet.
Myrer.
Men det er hærmyrer, som har stærke kæber.
Og de bider igen.
Ophidselsen lokker andre til.
En dominerende sølvrygs opgave
er at lede gruppen til gode foderområder.
Og endnu vigtigere at samle gruppen.
Ubwuzus indflydelse vokser.
Sølvrygge kommunikerer på komplekse måder…
…og kropssprog spiller en stor rolle.
Hvor man sidder, og hvordan man bevæger sig, siger meget.
Ubwuzu udfordrer Gicurasi ved at bevæge sig direkte mod ham.
Som gruppens leder burde Gicurasi skræmme ham væk.
Men han gør ingenting.
Teta holder øje.
Konfrontationer mellem sølvrygge kan eskalere hurtigt.
Ubwuzu angriber.
Sølvrygge er mere end dobbelt så store som en voksen mand.
De er mange gange stærkere.
Og slagsmål kan ende med døden.
Ubwuzu kommer uskadt ud.
Men der er ingen spor af Gicurasi.
Gicurasi har overlevet kampen.
Men han har fået tæv.
Domineret af den yngre han foran hele gruppen.
Som dominerende hun
må Teta vise gruppen, hvem hun støtter.
Hun går med den ældre han.
Og gruppen følger efter.
Efter at have ledet i fem år,
fortjener Gicurasi deres loyalitet.
Ubwuzu er blevet afvist.
Ikke alle sølvrygge har, hvad det kræver at lede.
Succes eller fiasko handler om karakter.
Jeg kendte kun Pablo som treårig.
Men det var tydeligt, at han havde en unik karakter,
selv dengang.
Han blev adopteret af en stærk sølvryg,
så da han var 18,
var han klar til selv at lede.
PABLO - 18 ÅR
Han brød ud for at danne sin egen gruppe,
Pablo-gruppen.
Men Pablo var en utraditionel leder.
Han blev udfordret af en rivaliserende sølvryg
fra sin egen gruppe.
I stedet for at kæmpe tog Pablo chancen og dannede en stærk alliance med ham.
Ved at erstatte aggression med samarbejde
ledte de gruppen til succes.
På dens højeste havde Pablo-gruppen 65 medlemmer,
den største gruppe bjerggorillaer nogensinde.
Og blandt dem var en ung han, som en dag selv ville blive leder,
Gicurasi.
Men nu bliver Gicurasis dominans udfordret.
Spørgsmålet er, om han kæmper?
Eller om han kan lære at samarbejde med Ubwuzu?
Selvom han vandt kampen mod Gicurasi,
anerkendes Ubwuzu stadig ikke som leder af resten af gruppen.
Eller af Teta.
Uden støtte fra den dominerende hun,
overbeviser Ubwuzu måske aldrig gruppen.
Men Tetas loyalitet ændrer sig måske.
Ved at forlade Gicurasis side og slutte sig til Ubwuzu,
giver hun udtryk for sin støtte til den yngre han.
Og Gicurasi træder til side.
Ubwuzu er nu leder af Pablo-gruppen.
Men det er kun begyndelsen.
At overtage ledelsen er én ting.
At forbliver på toppen og beskytte alle er noget andet.
Der er ankommet en ny til gruppen,
en hun fra den anden side af bjerget.
Inyange har forladt gruppen, hun er født i,
og sluttet sig til Pablo-gruppen,
så hun kan stifte sin egen familie.
Det er svært, men det er instinktivt.
Og det eliminerer indavl.
Hun skal forme sine egne relationer her,
men hun er stadig fremmed i Pablo-gruppen.
Hun må træde varsomt.
Ubwuzu og Gicurasi tilpasser sig deres nye forhold.
Nu hvor Ubwuzu bestemmer,
må han lære at dæmpe sin aggression.
Og Gicurasi må lære at respektere hans autoritet.
Stemningen er stadig anspændt,
men deres kropssprog antyder, at et samarbejde kan udvikle sig.
Det beroliger resten af gruppen.
Mens de driver ind og ud af søvnen…
…kommer en stærk følelse af sammenhold og tilhørsforhold til udtryk
i en kæde af ømme fysiske kontakter.
En tætknyttet gorillafamilies intime og umiskendelige bånd.
De yngre medlemmer af gruppen hviler sig ikke længe.
Ubi rører også på sig.
Og han forlader sin mor for at udforske.
Imfura er ved at komme sig efter endnu en kamp.
Han har mistet næsten al meningsfuld kontakt med gruppen.
Det lader til, at Ubi er Imfuras eneste ven.
Men der er noget galt.
Ubis mor er i nærheden.
Hun ser ud til at sende en besked til Imfura.
"Hold dig væk fra min unge."
Alle vender Imfura ryggen.
Inyange, den nyligt ankomne hun,
har observeret gruppen i et stykke tid.
Især Teta.
Som dominerende hun
kan et forhold til hende være meget vigtigt for Inyange.
Hvis Teta lader Inyange at være tæt på sin familie,
sender det en besked til resten af gruppen.
Og Teta ser ud til at byde hende velkommen.
Hun lader endda Inyange holde sin unge.
Unge hunner gør det instinktivt.
Det forbereder dem til at blive mor.
Inyanges ankomst er et positivt tegn
for både Pablo-gruppen og Ubwuzu.
Gorillafamilier vil altid gerne vokse.
Der er styrke i antal.
Inyange er ankommet på et særligt godt tidspunkt.
Ubwuzu har overtaget som leder og er opsat på at få sit eget afkom.
Med nye hunner…
…og forhåbentlig nye unger på vej,
kan gruppen meget vel vokse
og blive stærkere under Ubwuzus ledelse.
Imfura har været udelukket fra gruppens liv i mange måneder.
Han bevæger sig alene ned ad bjerget.
En mur markerer grænsen for gorillaskoven.
Imfura har nået kanten af deres verden.
Han er gået ind i den menneskelige verden.
Folk har boet her i tusinder af år.
Og de er også afhængige af jorden.
Forholdet mellem mennesker og gorillaer
har altid været svært.
Da jeg var i Rwanda for næsten 50 år siden,
havde krybskytteri presset gorillaerne til randen af udryddelse.
Der var kun omkring 250 gorillaer tilbage i Virungabjergene.
Der ville måske slet ikke være bjerggorillaer,
havde det ikke været for Dian Fossey.
Krybskytter begyndte at dræbe gorillaerne, hun havde lært at kende og elske,
så hun viede sit liv til at beskytte dem…
…for enhver pris.
INGEN ELSKEDE GORILLAER MERE HVIL I FRED, KÆRE VEN
Selv efter hendes død fortsatte hendes banebrydende studie af gorillaer.
Gennem årene blev mange andre inspireret til at beskytte gorillaerne,
både i og udenfor Rwanda.
Og bevaringen af dem blev stadig mere succesfuld.
I dag er Rwandas gorillabestand stort set genoprettet.
Men mens deres bestand er vokset,
er bjergene ikke.
Hvad betyder det for Imfura?
Og hvor skal han nu gå hen?
Mange gorillaer bor i samme lille område.
Det ændrer deres adfærd og deres forhold til hinanden.
Imfura er ikke velkommen i Pablo-gruppen.
Han har været oppe ad bjerget
og hele vejen ned igen.
Han er ved at løbe tør for muligheder.
Han ender måske som en ensom sølvryg,
de mest uforudsigelige dyr på bjerget.
Ubwuzu sidder nu sikkert i sadlen.
Gruppen er stabil, og den vokser.
Der er to splinternye unger.
Den ene er Inyanges.
Ubwuzus første afkom som leder.
Nyfødte gorillaer er helt afhængige af deres mødre.
Og gorillamødre er deres unger helt hengivne.
De er uadskillelige i de første måneder af livet.
Inyange er førstegangsmor
og forståeligt nok nervøs.
Ubwuzu holder øje med hende.
Og han har beskyttet hende godt.
Men som den dominerende sølvryg
kan Ubwuzu ikke kun våge over Inyange.
Der er andre hunner, som vil have hans opmærksomhed.
Denne adfærd er en invitation til parring.
Ubwuzu accepterer
og efterlader gruppen ubeskyttet.
Mens Ubwuzu var distraheret,
skete der noget forfærdeligt.
Inyanges unge blev dræbt.
Skaderne tyder på et gorillaangreb.
De andre hunner i gruppen omringer hende.
Kun Inyange ved præcis, hvad der skete…
…og hvem, der står bag.
Nok er hun nyligt ankommet til gruppen,
men hendes tab har påvirket alle.
Inyange har trukket sig.
Men hun er i det mindste ikke alene.
Ubwuzu var ungens far.
Men han formåede ikke at forsvare Inyange og deres unge.
Der er gået fire dage, siden Inyanges unge blev dræbt.
At miste en nyfødt på den måde
kan ødelægge gruppens tillid til deres leder,
og måske endda dele gruppen.
Men indtil videre er de samlet omkring Ubwuzu.
Og Inyange er ved hans side.
Noget har skræmt hende.
Imfura er vendt tilbage.
Hendes reaktion fortæller Ubwuzu alt, hvad han behøver at vide.
Imfura dræbte Inyanges unge.
Og han er nu en trussel mod alle.
Ubwuzu angriber.
Men nu er Imfura meget stærkere.
Gicurasi blander sig.
Imfura slipper væk.
Men han er ikke langt væk.
I det sidste år,
hvor han har været udelukket fra gruppen,
han har aldrig forladt den helt.
Men nu er en grænse overskredet.
Han har dræbt et medlem af sin egen familie.
Gruppen er samlet omkring deres leder, Ubwuzu.
Og nu leder han dem på en mission.
Imfura er på vej op ad bjerget.
Men han er ikke alene.
Ubwuzu følger tæt efter
med Teta og Gicurasi ved sin side.
De skubber Imfura helt ud.
Imfura krydser ind i den næste dal alene.
Måske ville han altid ende her.
Eller måske kan en gorilla ikke klare flere tæsk.
Nu kan Imfura vandre alene i bjergene i årevis.
Eller måske finder han sin egen familie en dag.
Det vil kun tiden vise.
Der er mindst et medlem af gruppen, som vil savne Imfura.
Ubi er nok for ung til at forstå de begivenheder, der har udspillet sig.
Men Imfura var hans ven.
Og nu er hans ven væk.
Men ligesom lille Pablo er Ubi meget tilpasningsdygtig.
Og han virker opsat på at få en ny stor ven.
Ubwuzu.
Det har været et hårdt år for Ubwuzu.
Men han er vokset i sin rolle som leder.
Og måske er et venskab med Ubi præcis, hvad han har brug for i sit liv nu.
Gicurasi bestemmer ikke længere her.
Men han udfylder en ny rolle ved at støtte en yngre, stærkere sølvryg.
Han har meget viden og vil være til stor hjælp for Ubwuzu.
Det er måske hans livs vigtigste rolle.
Teta har spillet en afgørende rolle i at støtte lederskiftet.
Og hun og hendes familie har det godt.
Hendes unge er nu næsten to år gammel.
Hun vokser i styrke
og karakter.
Inyange har oplevet modgang.
Hun mistede sin første unge.
Og vi forestiller os, at dette vil have en varig indvirkning på hende.
Men hun er nu et etableret medlem af Pablo-gruppen…
…og en del af noget, der er centralt i gorillalivet.
Familie.
Pablo-gruppen er ikke den perfekte familie.
Det er ingen familie.
Men de har holdt sammen gennem nogle meget svære tider.
Og lige nu ser det bedre ud for Pablo-gruppen…
…ligesom det gør for arten som helhed.
I dag er der over 600 bjerggorillaer
i Virungabjergene.
Deres bestand er mere end fordoblet, siden jeg var der for næsten 50 år siden.
Indenfor genopretning er en af de største succeshistorier, jeg har set.
Og måske skyldes det, den dybe forbindelse
folk føler til gorillaer.
Det er en forbindelse, der er blevet hos mig hele livet.
Og det hele begyndte med en særlig lille gorilla.
Trods en svær start på livet,
blev Pablo en stærk og karismatisk leder.
Han var til sin familie hengiven til det sidste.
Det her er nogle af de sidste optagelser af Pablo.
Mens han, som 33-årig, forsvarede sin gruppe mod en rivaliserende gorilla,
blev den store sølvryg dræbt.
Jeg vil aldrig glemme ham…
…eller hans indvirkning på mig.
De ord, jeg bruger, er:
"Der er mere mening i at udveksle et blik med en gorilla
end med noget andet dyr, jeg kender."
Og det står jeg ved.
Jeg tror, det er sandt.
Tekster af: Anja Molin