Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Välkomna till Borneo och Sumatras djungler.
När de upptäcktsresande först kom hit
möttes de av många överraskningar.
Krypande överraskningar.
Löviga överraskningar.
Färgglada, spetsnosade över… Oj, vilken överraskning.
Där fanns nya och häpnadsväckande saker överallt.
Men högt ovanför dem, och jag menar riktigt högt upp,
fanns den mest överraskande och mystiska saken av dem alla.
Varelser de endast kunde höra och ibland få en skymt av.
De frågade lokalbefolkningen,
som sade att trädtopparna var "skogsfolkets" hem.
Orang hutan på deras språk.
Hemlighetsfulla enstöringar som gömt sig för att slippa arbeta.
De hade rätt om att nära släktingar till oss bor där uppe,
men fel om allt annat.
Träden är fulla av storartade individer som älskar att ha roligt och umgås.
Nu uppför vi oss, polarn.
Jag kungen är över alla här
Under trädens gröna höjd
Jag har nått opp till högsta topp
Men ännu är jag ej nöjd
Detta är berättelsen om en ung hona kallad Indah,
som ger sig av för att utforska den livliga djungeln på egen hand.
Oopi-doo Jag vill ju va som du
Jag vill se ut som du Gå som du, du
Det vill jag nu
Ett djur som jag
Det lär sig bra, bli en människa
Indah är nio,
en tonåring i orangutangår.
Och tvärtemot vad legenderna säger så arbetar hon väldigt hårt.
Hon och hennes mamma, Diann, och hennes lillebror, Bimo,
söker omsorgsfullt efter allt ätbart.
De tycker bäst om frukt,
men när det inte finns frukt
får taggiga rottingväxter duga.
Tvåårige Bimo tar sig ett smakprov.
De taggiga sakerna är inte lika goda som mammas mjölk,
men han får lära sig vad som är säkert att äta.
Det var länge sedan Indah drack mjölk,
men hon stannade med mamma i nästan tio år
för att lära sig mer om djungeln…
…och, du vet, för det trygga familjelivets skull.
Det är naturligt för orangutanger, som har den längsta barndomen i djurriket.
Men Indah har nästan lärt sig allt hon kan.
Allt gick bra.
Hon gör misstag ibland,
men det är bättre att klanta till det när mor är där.
Familjebanden är fortfarande starka,
men för Indah började saker förändras
så snart hennes lillebror föddes.
18 MÅNADER TIDIGARE
För Indah var inget sig likt efter det att Bimo dök upp.
Han var såklart söt som inget annat,
men plötsligt var det som att Bimo fick all uppmärksamhet.
Det enda Indah kunde göra var att se på.
Orangutanger är rätt hjälplösa när de föds.
Och därför behövde mamma bära lille Bimo överallt…
…medan han helt enkelt klamrade sig fast i hennes päls för att inte falla.
Varför är han så frustrerande söt?
Men att ta hand om en nyfödd är så krävande här
att från och med nu behövde Diann fokusera på Bimo.
Att vara nummer två var något Indah helt enkelt måste vänja sig vid.
TILLBAKA TILL NUET
Likt alla andra äldre syskon
har Indah lärt sig att älska Bimo.
Han är gammal nog att släppa taget om mamma
så han är mycket roligare att leka med.
Tider och platser
Beror på vem du delar dem med
Det är livet, och poängen är
Att njuta av den du delar det med
Glädje är den du delar den med
Och med tiden upptäcker du
Att tiden är den du tillbringar den med
Diann plockar upp Bimo igen om han hamnar i trubbel,
och förbereder honom på hans livsresa
som för en hane kommer att vara mycket annorlunda än Indahs.
Glädje är den du delar den med
Glada dagar,
men alla omkring är inte alltid så snälla.
Eftersom hon står högst i rang bland honorna i grannskapet
så är Ruby och hennes son Rafi djungelns högsta höns,
och får vara först i kön till allt…
…medan Diann och hennes familj får nöja sig med det som blir över.
Bara några få träd bär fortfarande frukt,
så Ruby kan roffa åt sig allt.
Hon och hennes son är som kungligheter.
Till och med lille Rafi har förtur till frukten före Diann.
Så har det alltid varit.
Det är nog för att göra den tuffa djungeln än svårare för Indah.
När frukten är slut
vet ingen när nästa skörd kommer.
Ingen vet när hon och hennes familj kommer att få ett gott mål mat igen.
Att veta vad du kan äta är något du får lära dig.
Det gäller också hur du ska få tag på det.
Till skillnad från många tropiska skogar sitter inte trädkronorna ihop här.
Träden växer långt ifrån varandra utan grenar eller lianer som sammanlänkar dem.
Det gör att det blir som en hinderbana att ta sig mellan dem.
Du kan klättra ner och ta dig fram på marknivå…
…men det är nog inte en så bra idé.
Färre än 400 sumatratigrar finns fortfarande kvar i det vilda…
…men det krävs bara en för att du ska bli middag.
Kanske var det inte rädslan för arbete
som höll orangutangerna i trädtopparna.
Att vandra till fots går bra för vissa,
men det bästa sättet att ta sig mellan träden är att flyga.
Eller något liknande sätt,
så som dessa bladapor.
Gibboner svingar sig fram med sina långa, starka armar.
Ack så imponerande.
Och sedan blir allt jätteunderligt.
Vad håller han på med?
Wow.
Dessa är de enda djunglerna i hela världen där ormarna kan glidflyga.
Och jag
vill inte stå rakt under den där när den landar.
Som tur är så är de mer intresserade
av att jaga flygdrakar än berättare.
Men vet du vad?
De kan också glidflyga,
och de kan ta sig ännu längre.
Måste bara klara landningen.
Och det ger 8,7 poäng.
Det finns många häftiga sätt att färdas därute,
men för orangutangerna är det lite svårare.
De är inte bara stora och tunga…
…de högsta grenarna är också…
…oberäkneliga.
Hur stor eller liten du än må vara,
så måste du ändå vara ärlig om din vikt.
Orangutanger faller mycket hårdare än bin,
så att resa mellan trädtopparna måste göras rätt.
Och att lära sig det tar lång tid.
Det finns stavhopp.
Den kontrollerade svingen.
Och vad det där nu kallas.
Och bron.
En favorit bland mammor som transporterar spädbarn.
De som bemästrar konsten att resa mellan träden
kan ta mer direkta vägar
och spara tid och energi.
Även om Bimo skulle kunna vara ett uns mer medgörlig.
Så, var är Indahs pappa?
Jag kungen är över alla här
Under trädens gröna höjd
Jag har nått opp till högsta topp
Men ännu är jag ej nöjd
Bintang.
Den 90 kilo tunga dominanta hanen här i krokarna.
Han sparar energi på ett helt annat sätt.
Hans höga rop hörs flera kilometer bort så han själv slipper resa långt.
De varnar rivaliserande hanar och drar till sig förtjusta honor.
Fortsätt så, killen.
Hon är definitivt intresserad.
Hans parabolformade ansikte kan hjälpa med att förstärka ropen,
men än viktigare
så visar det andra hanar att här är det han som är kung.
Och om detta inte skulle vara nog,
kan han också sprida sitt manliga budskap
genom att utan minsta ansträngning putta omkull träd.
Nästan, i alla fall.
Bang!
Så visar man resten av djungeln att man inte är en mes.
Bintangs trädfällning hjälper också malajbjörnen.
Grabben här har inget emot en hjälpande hand.
Han kan klättra i träd, men han föredrar matleveranser.
Hans tjocka hud skyddar honom mot arga bins gaddar
medan han söker efter deras larver och honung.
Det verkar ha gett Bintang en idé.
Det enda problemet är att dessa inte är bin.
De är getingar.
Och getingar gör inte honung.
Men de smakar i alla fall okej.
Lite kryddstarka, men värda att pröva.
Ja, definitivt ingen honung.
Och det gör lite ont.
En del av det självförvållat.
Bintang må vara bossen…
…men han känner inte igen en dålig idé om den så slår honom i ansiktet.
Lärde du dig inget från din mor, Bintang?
Då frukten är borta
har orangutangerna spridit ut sig när och fjärran i sökandet efter annan mat.
Och Indah står inför ett avgörande beslut.
Hon är redo att lämna hemmet.
Men med så lite mat är det den värsta tänkbara tiden att göra det.
Om hon inte ger sig iväg nu
måste familjen dela på vad de än hittar.
Och hennes mamma delar redan med Bimo.
Om Indah ger sig av
måste hon lita på att hon hittar mat på egen hand.
Till slut bestämmer hon sig för att gå.
Hon ska inte gå långt.
Bara tvärs över dalen.
Men det är en plats dit hennes mor aldrig tagit henne.
En kilometer bort har Indah hittat en egen plats att bo på.
Men att leva ensam är en stor omställning.
Livet vid sin mors sida är allt hon någonsin känt till.
Diann förberedde henne väl, men det var träning,
och de verkliga farorna lurar nu överallt.
Nu när hon har funnit sin plats måste hon lära sig mer om den
och sätta allt hon har lärt sig på prov.
Och för första gången i hennes liv
finns det ingen hjälp att få.
I den här djungeln
är det klokast att gå till sängs vid skymningstid.
Hemma hos familjen börjar Diann att bygga nattens näste.
Hon börjar från grunden med att
vika och väva ihop grenar för att forma en stomme.
Hennes lille lärjunge hjälper till.
Kom igen, Bimo.
Alla barn måste lära sig att bädda sängen.
Nu lägger vi till lite stoppning.
Efter stommen lägger vi till skyddsräckena.
Stommen, Bimo. Vi arbetar på sängstommen.
Ingen säkerhet där.
Men så länge mamma är där, spelar det ingen roll.
Han kan alltid gå till henne.
Hellre det än att vakna på marken.
Och såklart gjorde mamma en säng stor nog åt dem båda.
Diann och Bimo är inte de enda som gör sig redo för natten.
I närheten bygger Indah sitt första alldeles egna näste på egen hand.
Hon började lära sig i Bimos ålder.
Men det här är första gången utan hjälp.
Det var stommen.
Och stoppningen är tillagd.
Då var skyddsräckena fixade.
Där ser man! Inte illa alls.
Följ, följ solen
Och dit vinden blåser
När dagen är slut
Rubys näste duger åt en drottning.
Andas, andas in luften
Rafi tycker om livet på toppen, men han kan inte sova där.
Välj dina avsikter Dröm omsorgsfullt
Han vill inte gå till sängs, likt många andra barn.
Rafi!
Det är en ny dag imorgon för alla
En ny måne, en ny sol
En bekväm säng här uppe är ett måste.
Jag vet inte riktigt.
Det där ser inte så bekvämt ut, eller ens stort nog.
Sov gott, Bintang, sov så gott.
Följ, följ solen
Och dit vinden blåser
När dagen är slut
När natten faller…
…kryper nya djur ut från skuggorna.
Och om de tidiga utforskarna fann djuren på dagen överraskande…
…oj, vad de måste ha varit förbluffade över det som dök upp på natten.
Månspinnare med långa svansar.
Gisselskorpioner som sprutar vinäger.
Och geckoödlor med gigantiska ögon bland träden.
Inget här är som du förväntar dig.
Den här lillen är en groda som kan glidflyga.
Flygande grodor.
Det anade jag inte.
Oroa dig inte, Indah. De är ofarliga.
Tröglorierna.
En nattlig släkting till aporna
och världens enda giftiga primat.
Deras gift är ett praktiskt självförsvar
eftersom lorierna lever upp till
sitt tröga namn.
Även om hanlorier får förvänta sig en kvick reaktion
om de närmar sig en hona med ungar.
Tja,
kvick för lorier.
Den mest magiska morgonkören i hela naturen
leds av gibbonernas hägrande stämmor.
Inte underligt alls
att det sades att de i träden
kunde tala.
Ljud färdas längre genom tjock dimma.
Det ger Bintang chansen
att göra sig hörd.
Men idag
lyssnar någon ny.
En främling på jakt
efter ett nytt kungadöme.
Fastän han är flera kilometer bort,
avslöjar Bintangs rop
var han befinner sig
och vart han planerar att resa idag.
Främlingen planerar att slå till i tystnad.
Om han kan överraska Bintang
kan han få övertaget.
Då det är ont om frukt
fokuserar Diann på insekter.
Hennes metod?
Förarga myrorna
tills de biter sig fast i din päls.
För dem till munnen.
Och låt det sedan smaka.
Bimo rycker loss den andra sidan av myrornas näste.
Verkligen förargande.
Bimo ångrar sig nog snart.
Han unga skinn är tunnare än hans mammas,
och myror bits.
Aj!
Ingången till nästet är där vaktmyrorna,
som har störst käkar,
håller till.
Kanske lite högre upp.
För att leta arbetsmyror istället.
Deras käkar är mindre.
Sådär ja.
Mycket mindre smärtsamt.
Det här lär han sig till nästa gång.
Vem kunde ha anat att håriga händer var så praktiska?
Om du inte kan lägga vantarna på insekter,
så kan du alltid hitta
ätbara palmer.
Problemet är bara
att de endast växer på marken.
Indah minns hur hon samlade dem med Diann.
Men Diann visste att man bara ska leta
där djungeln är mer öppen.
Och det är
av goda skäl.
Och närmare än så
vill Indah aldrig igen komma en tiger.
Det har varit ont om mat i månader
men regn är precis vad djungeln behöver
för att skapa frukt
och få ett slut på den här karga tiden.
För Bimo och Diann,
är molnen som samlar sig goda nyheter.
Slutet på deras tid av hunger
är nu i sikte.
Men just nu
får vi hålla oss så torra vi kan.
Även om allt inte är regniga dagar
Finns det ändå dagar som den här
Även om ingen klagar
Finns det ändå dagar som den här
Allt faller på plats
Som när du tänder en lampa
Min mor sa till mig
Det finns ändå dagar som den här
Känn ingen oro
Det finns ändå dagar som den här
När ingen skyndar, må du tro
Finns det ändå dagar som den här
När du ej blir förrådd
Av Judas kyss, så tvär
Åh, min mor sa till mig
Det finns ändå dagar som den här
Vissa förser sig med ett paraply.
Och om regnet bara fortsätter,
kan du alltid sova lite till.
Och om du inte kan göra ett paraply,
då får du helt enkelt le och härda ut.
Åh, min mor sa till mig
Det finns ändå dagar som den här
Åh, min mor sa till mig
Det finns ändå dagar som den här
Åh, min mor sa till mig
Det finns ändå dagar som den här
Åh, min mor sa till mig
Det finns ändå dagar som den här
När det till sist slutar att regna
hör Bintang någon komma.
Främlingen.
Han använde sig av stormen
för att tränga sig på
och utforska territoriet.
Bintang måste anta utmaningen.
Vuxna hanar är så kraftfulla
att närstrider kan vara dödliga.
Det undviks närhelst det går.
Men om Bintang inte agerar nu
kan han förlora kungariket.
Bintang motar ner främlingen…
…men marken är den sista plats någon av dem vill vara på.
Efter en våldsam strid
lyckas Bintang driva främlingen på flykt.
Han kommer att komma ihåg varningen.
Regnet har fyllt på djungelns vattenhål.
De säkraste befinner sig långt ovan marknivå,
och är enkla för de högsta hönsen att ta för sig av och tömma.
Bimo är törstig…
…men måste vänta…
…medan hans mamma tar risken att gå ner till strömmen.
Vattnet är kallt och utsökt,
men allt för farligt för Bimo att nå.
Rafi tar del av Rubys vatten från ett högt hål i trädet,
långt bort från tigrarna.
Drottning Ruby är inte bra på att dela med sig,
inte ens med sin egna son.
Indah är också törstig…
…men är fortfarande på en farlig plats
där man inte ser långt
och där rovdjur kan dölja sig i undervegetationen.
Tigern verkar vara en bit bort.
Hon har tid att dricka…
…om tigern är ensam.
Det borde vara nog för ett tag.
Hon håller på att bli van vid att stå på egna ben.
Med stormen kom nya chanser
vilka lockar till sig en ny hane.
Det här
är Harto.
Han saknar de stora kinderna som vissa av de andra hanarna har,
och han
kliar lite och…
…hans andedräkt är inte den bästa.
Men,
han är redo att bli far
och han har kommit hit för att hitta en partner.
Diann är i rätt ålder.
Bäst att göra ett gott första intryck.
Och just nu
gör han orangutangernas motsvarighet
till att famla runt på dansgolvet.
Och spilla ut drinken
över hela henne.
För Diann
kan Harto se ut som en farlig typ.
Vissa hanar kan vara aggressiva.
Bimo försöker instinktivt skydda sin mor.
Men…
Harto är inte våldsam.
Han vill bara veta om Diann är redo att bli dräktig.
Han inser att hon inte är redo,
och att hon inte kommer bli det
då hon har lille Bimo.
Harto får helt enkelt vänta på sin chans
i några år till.
Men han har inget emot att ta det kallt
och Diann sa inte rätt och slätt "nej."
Kannrankor kombinerar regnvattnet
med matsmältande vätskor,
som förvandlar insekter som faller i
till insektssoppa.
Ett enkelt matrecept
som jag ej kommer testa hemma.
Men Harto
har inget emot en proteindryck.
Han bestämde sig för att dröja sig kvar.
Och om han vill imponera på Diann
behöver han bygga på sig lite.
För Indah medför nykomlingen
en chans att lära sig nya tricks.
Att man kunde få tag på vatten så här.
Det är smart
och säkrare än att besöka en flod.
Hon får testa
om Harto lämnar något kvar.
Det där är mycket orangutang att släcka törsten på.
Dags att se vad som finns kvar.
Ja.
De här drinkarna har passerat sitt bäst före-datum,
men hon kan pröva på konceptet.
Det fungerar.
Om du bara försöker lära dig av andra,
så är djungeln ett enda stort klassrum.
Även malajbjörnen har något att dela med sig av.
Finns honung i närheten
så vet du att en björn
hittar den.
Klorna fungerar utmärkt för att riva upp ingången till bikupor.
Indah följde efter honom till en grupp träd med kupor inuti.
Men utan klor,
hur tar hon sig in?
Hon bryter av en gren
och formar till den.
Hör och häpna,
hon gjorde ett verktyg som kan skjutas långt in i trädet
och nå biägg och honung
som inte ens björnens klor kunde få ut.
Hon fann honung genom att följa björnen.
Men hon lärde sig hur man når den
från sin egen familj.
Orangutanger på olika platser
delar med sig av sina trick till andra
som vi gör med
våra kulturer.
Därför kan de
använda nästan 30 olika sorters verktyg.
Imponerande.
Oavsett om det är honung
eller myror
har djungeln ett trick för det.
Du behöver bara lära dig av någon.
Indah lärde sig mycket från sin mor,
men hon behöver nu nya källor till inspiration.
Och här kommer Harto igen,
fortfarande i trakterna.
Indah har redan sett ett av hans smarta tricks,
så nu håller hon koll på honom.
Diann smyger också efter Harto,
bara en liten bit bort.
Hon är lite kär i honom.
Otroligt nog
har Harto lyckats fånga en tröglori
och undvikit dess giftiga bett.
Orangutanger må vara långsamma,
men lorin var…
Den var helt enkelt långsammare.
Indah dyker upp först och hon vill smaka.
Men Harto är
inte sugen på att dela med sig.
Och nu har Diann också dykt upp.
Att smita före din egen dotter är inte så snällt,
men lorier är en sällsynt delikatess.
Och då Diann uppvaktas av Harto…
…förväntar hon sig en gåva.
Det här är Hartos chans att vinna hennes hjärta.
Men det verkar som att Harto föredrar lunch
framför kärlek.
Han delar inte minsta smula med Diann.
Harto.
Harto, du sjabblar till det.
Ta inte med dig choklad till en träff
bara för att själv äta upp allt!
Det är inte svårt att se vad damen vill ha.
Hon vill ha en bit lori.
Kan du inte bara ge henne lite lori?
Hoppas att Bimo inte lär sig hur man uppvaktar damer
av Harto.
Kom igen nu, grabben. Sista chansen.
Killen.
Det här är ju bara för taffligt.
Harto har helt och hållet glömt allt sitt hyfs.
Bimo, när det en dag är dags för romans,
kom ihåg att så här ska man inte ska göra.
I Hartos framtid
står det nu klart att Diann
inte kommer att finnas med.
Kärlek är inte det enda av Hartos problem.
Hans drällande har dragit till sig uppmärksamhet.
Och Bintang är inte road.
Bamsingen hörde ljudet av lorifesten
och det är bäst att Harto inte är kvar när han når fram.
Ljudet kom definitivt från det här området.
Harto gör klokast i att fly.
Men han ger inte upp än.
Dumskallen skakar på en gren
för att retas med Bintang.
Bintang verkar oförargad.
Han har insett att det bara är Harto,
och inte främlingen.
Så han bryr sig inte.
Harto kan apa sig hur han än vill.
Alla vet vem som är herre på täppan här.
Gör som du vill.
Harto fattar till slut vinken
och drar sin kos.
För Indah
var hans besök och att samlas runt lorien
en oväntat trevlig händelse.
Det hela förde hennes familj samman igen.
En chans att umgås med hennes favoritlillebror.
Själsfränder
Du och jag
Sammanflätade av starka band
Jag har dig och du har mig
Och så ska det alltid te sig
Två av samma sort, likadana
Sida vid sida genom solsken och regn
Livet är lättare än en fjäder när vi är tillsammans
När vi är tillsammans
Lättare än en fjäder
När vi är tillsammans
Tillsammans
Indah har saknat Bimo, så det här är ett perfekt tillfälle
att ha roligt tillsammans.
Det är som att allt var som förr.
När vi är tillsammans
Har vi ett band som klarar allt
Har alltid varandra, även i vått och kallt
Livet är lättare än en fjäder när vi är tillsammans
När vi är tillsammans
Det är lättare än en fjäder
När vi är tillsammans
Tillsammans
De som sade att orangutangerna var enstöringar hade fel.
Återföreningar som denna ger ett helt motsatt intryck.
Och att älska det som är kul, vänskap och familj känner vi igen.
Men det varar inte för alltid.
Indah återgår till sitt ensamma liv,
och nu känner hon avsaknaden av sin familj än mer.
Men skulle hennes längtan efter sällskap
kunna stillas av någon hon aldrig mött?
Zaki har vandrat in i området.
En ung hane som också just har lämnat sin familj.
Precis som Indah är han ovan vid att leva ensam och skulle kunna behöva en vän.
Indah känner till trakten bättre än Zaki.
Som hona stannar hon nära sin födelseplats.
Unga hanar måste vandra längre från sina mödrar när de lämnar.
Så Zaki skulle tjäna mest på att de blir vänner.
Zaki, jag sade bli vänner.
Kom igen nu.
Matbristen verkar ha gjort alla tveksamma till att dela med sig.
Paret har hittat några termiter, de går inte upp mot lorier,
men Zaki vill fortfarande inte låta Indah ta del av dem.
Han tycker att insekterna borde vara hans.
Alla manliga orangutanger verkar ha svårt att dela med sig.
Men Indah ger inte upp så lätt.
Hon är fast besluten att få sin andel.
Kom igen, ni två.
Vad skulle föräldrarna säga?
Det ser gott ut.
Vad sägs om att dela lite med Indah ändå?
Du, det är inte för sent än att göra det rätta.
Duktig pojke.
Det må blott vara resterna, men det är i alla fall en början.
Med Indahs kunskap om markerna och Zakis styrka
är samarbete det bästa.
Särskilt ifall de hoppas på att ta tillvara på framtidens möjligheter.
Efter regnet
är cemenangträdet det första att bära frukt.
Men frukten kommer inte i en matkasse.
Frökapslarna sprider sig med hjälp av vatten, inte djur.
Så till skillnad från de flesta frukter är de svåra att äta.
Detta är inget problem för Bintang.
Han och träd går långt tillbaka.
Och hans starka käkar biter lätt igenom det hårda skalet.
De irriterande hårstråna inuti är en annan historia.
De är jobbiga hur stor du än är.
Lyckligtvis är fröna inuti näringsrika,
även om de inte är så goda.
När frukterna mognar spricker skalet upp
och öppnar en smal reva in till frukten.
Diann har ett trick.
När den väl har spruckit, kan den öppnas lite till.
Då kan man använda en pinne
för att komma förbi hårstråna och nå fröna.
Bimo ser och lär,
men det dröjer minst fem år innan han kan pröva.
Diann är en mästare på verktyg.
Till skillnad från de nobla damerna
behöver hon ta till alla överlevnadstrick hon kan.
Det är en mycket smart teknik
som orangutanger från andra platser inte vet om.
Ja, jag menar dig, Zaki.
Nej, grabben, du kommer göra illa en tand.
Bara Bintang kan öppna dem sådär.
Men Indah känner till sin mors hemlighet.
Hon visar hur man ska göra för sin vän.
Om du inte vill ha munnen full av stick, så gör du så här.
Zaki studerar noga varje steg.
Han verkar imponerad.
Väldigt imponerad.
Kanske underskattade han henne.
Indahs talang med cemenangfrukten
är en vändpunkt i hur Zaki uppträder mot henne.
En mjukare, mer respektfull känsla kommer över honom.
Och när jag ser hur du ler
Vill jag dansa och sjunga och leka
Vill du inte va min bästa vän?
Stanna med mig tills slutet kommer
De följande månaderna
är de oskiljaktiga.
När jag ett äppelträd ser plockar jag en frukt till mig och dig ner
De reser tillsammans, vakar över varandra
och funderar ut sätt att lösa problem tillsammans.
För det är vad vänner gör.
Och när jag ser hur du ler Vill jag dansa och sjunga och leka
Vill du inte va min bästa vän?
Stanna med mig tills slutet kommer?
Vill du inte va min bästa vän?
Stanna med mig tills slutet kommer
Vill du inte va min bästa vän?
Stanna med mig tills slutet kommer
Cemenangfrukterna varar inte länge.
Så alla har snart ont om mat igen.
Till och med drottning Ruby och Rafi.
Adlig börd betyder inget om det inte finns något att göra anspråk på.
Små insekter tar längre tid att plocka.
Det finns nu mindre mat än någonsin.
Inga enkla mål mat för någon.
Bintang tar till bark.
Full av fiber,
men inte mycket mer.
Indah upptäcker att den sura saven som rinner från de avskalade träden
är ätbar,
men den är lite seg
och inte så mättande.
All lek och socialt umgänge har lagts på is.
Alla reser så lite som möjligt för att spara på energin.
Diann håller koll på näshornsfåglarna.
När många fåglar rör sig i samma riktning betyder det en sak.
De omogna frukterna i fikonträdet hon såg för två veckor sedan är nu mogna.
Fåglar är alltid först med att upptäcka frukt.
Genom att följa dem kan hon komma före de andra orangutangerna till maten.
Indah dyker upp härnäst.
Hon lärde sig om fåglarna från sin mor.
Deras ringa status tvingade dem att ta till list
för att överleva den stora djungelns utmaningar.
Alla djur kommer snart att veta om trädet,
om de har varit uppmärksamma.
Men Diann, Bimo och Indah har förmånen att ha kommit dit först
och kommer göra det mesta av det innan kungligheterna gör anspråk.
Frukten är perfekt.
Här är Ruby och Rafi.
Vanligtvis tar de allt för sig själva.
Diann drar sig tillbaka, beredd på att bli bortjagad.
Men Indah väntar ett slag.
Ruby verkar vara avslappnad.
När det finns nog med mat åt alla är det ingen idé att gräla.
Trädet är stort och det är fullt av mat.
Massor med mat för alla orangutanger oavsett status.
Rafi ser på Bimo.
De får vanligtvis inte gå så nära varandra.
Men deras föräldrar verkar inte stoppa dem.
Så kanske är det här ett tillfälle att bli vänner.
De gångna månaderna har varit ensamma för alla.
Diann är fortfarande försiktig.
Hon är sällan så nära Ruby problemfritt.
Det är första gången pojkarna har fått leka ihop.
Det är ett speciellt ögonblick för båda.
Bimo har alltid varit rädd för Ruby.
Men frukten ändrade på allt.
Den löste upp gamla rivaliteter
och förde alla samman.
Det är en dag de kommer att minnas.
I alla fall ett tag.
Frukten är så god att till och med Bintang tar en paus från sin dagliga trädputtning
och gör dem sällskap.
De goda tiderna är äntligen här igen.
Och den här gången lämnas ingen ute.
Vet du vad?
Det påminner om en by.
Orangutanger må spendera mycket av sin tid vida utspridda,
men det krävs bara en fruktfest för att föra samman alla.
Nu kan de visa sin sanna natur.
Innerst inne är de sociala djur.
Hoppsansa.
Pojkarna har påbörjat en vänskap som kan vara i flera år.
Åtminstone tills de lämnar sina mammor när de är nio eller tio
och ger sig av ut i djungeln för att hitta sina egna kungadömen,
vilka kan vara många kilometer ifrån varandra.
Till slut är det dags för Diann att gå.
Hon måste leta mer frukt för att lägga på sig
innan det blir ont om mat igen och Rubys humör surnar.
Och det betyder att Bimo måste ta farväl.
Rafi vill inte att leken ska ta slut.
Att vara en social apa i en djungel som sällan tillåter det kan vara svårt.
Ruby verkade tycka om att se sin son så glad över att ha fått en vän.
Vem vet?
Kanske kommer hon låta Dianns familj komma närmare.
Och vad gäller Indah…
Javisst, nog gör hon misstag då och då.
Men nu har hon Zaki som fångar henne om hon kommer på fall.
Med mer tillgång till mat kan de resa längre tillsammans
och lära känna djungeln mer.
De kan också fokusera på sin relation,
och paret spenderar varenda stund de kan tillsammans.
Mycket tyder på att de håller på att bli mer än vänner.
Vem vet, kanske kommer Zaki en dag att vara far till Indahs ungar.
Om de får hans styrka och hennes kunskap borde de ha en ljus framtid.
Jag säger ej mer än att jag bara ser att den dag jag fann dig vill jag minnas
Jag visste nu att slutet på den ensamma dröm jag levt måste finnas
Så jag följde mitt hjärta för en nystart utan smärta, drömma vi två
Nya chanser att nå, nya världar att finna tillsammans för evigt, nu och då
Och dagarna känns så goda
Ända sedan de första utforskarna först fick syn på våra röda kusiner
har vi lärt oss så mycket om dem.
De är inte alls de enstöringar de en gång i tiden antogs vara.
Och deras gemenskap och kultur är så mycket rikare än vi någonsin hade anat.
Så länge dessa magnifika djungler är kvar är också orangutangerna det.
Vilda och fria och fulla av överraskningar.
Och här lever vi vårt bästa liv
För vi lever här vårt bästa liv
Lever
Ja, vi lever vårt bästa liv
Och dagarna är så goda
FÅ REDA PÅ HUR DU KAN HJÄLPA ORANGUTANGER
Själsfränder, du och jag
Sammanflätade av starka band
Jag har dig och du har mig
Och så ska det alltid te sig
Två av samma sort, likadana
Sida vid sida genom solsken och regn
Livet är lättare än en fjäder när vi är tillsammans
När vi är tillsammans
Det är lättare än en fjäder
När vi är tillsammans
Tillsammans
Översättning: William Duckett