Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Bun-venit în junglele din Borneo și Sumatra!
Când exploratorii au ajuns aici prima dată,
au găsit multe surprize în pădure.
Surprize târâtoare.
Surprize care par niște frunze.
Unele colorate, cu nasul ascuțit… Asta chiar e surprinzătoare!
Peste tot apăreau lucruri noi și extraordinare.
Dar deasupra lor, foarte sus,
se afla lucrul cel mai surprinzător și mai misterios dintre toate:
creaturi pe care le puteau doar auzi și, din când în când, zări.
I-au întrebat pe localnici,
care le-au spus că acolo trăiesc „oamenii pădurii”.
Orang Hutan, în limba lor.
Ființe singuratice și misterioase care se ascund ca să nu fie puse la muncă.
Aveau dreptate că rudele noastre apropiate locuiesc aici, sus,
dar se înșelau în toate celelalte privințe.
Coronamentul e plin de personaje deosebite, care adoră să socializeze.
Atenție la maniere, amice!
Sunt regele lianelor
Cel mai tare din junglă
Am ajuns în vârf și a trebuit să mă opresc
Și asta mă enervează
Aceasta e povestea unei tinere femele, pe nume Indah,
care pornește într-o călătorie de explorare a pădurii.
Vreau să fiu ca tine
Urangutanul
Să merg ca tine Și să vorbesc ca tine
Vezi tu, e adevărat
O primată ca mine
Poate învăța să fie om
Indah are nouă ani,
e adolescentă, în ani de urangutan.
Și, spre deosebire de ceea ce spun legendele, e foarte harnică.
Împreună cu mama ei, Diann, și fratele mai mic, Bimo,
depun mult efort pentru găsirea hranei.
Fructele le plac cel mai mult,
dar, când nu e sezonul fructelor,
trebuie să se mulțumească și cu crenguțe de ratan spinoase.
Bimo, care are doi ani, le încearcă și el.
Chestia cu spini nu e așa de gustoasă ca laptele mamei,
dar trebuie să învețe care plante sunt comestibile.
Indah n-a mai băut de mult lapte,
dar a rămas lângă mama ei timp de aproape zece ani,
ca să învețe să supraviețuiască în pădure…
și pentru confortul și siguranța vieții de familie.
E un lucru normal la urangutani: au cea mai lungă copilărie din natură.
Dar Indah a învățat aproape tot ce se putea.
E bine, n-a pățit nimic!
Va mai face greșeli pe parcurs…
dar e de preferat să le facă în prezența mamei.
Legătura lor e încă puternică,
dar, pentru Indah, totul a început să se schimbe
odată cu nașterea frățiorului ei.
CU 18 LUNI ÎNAINTE
Pentru Indah, după nașterea lui Bimo, nimic n-a mai fost la fel.
Sigur, era de-a dreptul adorabil,
dar, dintr-o dată, se părea că Bimo primește toată atenția,
iar ei nu-i rămânea decât să privească.
Urangutanii sunt foarte neajutorați când sunt mici.
Și asta înseamnă că mama trebuia să-l poarte cu ea pe micul Bimo peste tot…
iar el se agăța de blana ei și încerca să nu cadă.
De ce e atât de enervant de drăguț?
Dar îngrijirea unui nou-născut pe aici e atât de dificilă,
încât, de acum înainte, Diann îi va acorda lui Bimo aproape tot timpul ei.
Indah va trebui să se obișnuiască să fie pe locul doi.
ÎN PREZENT
Ca toți frații mai mari,
Indah a prins drag de Bimo.
Acum, că e suficient de mare să o mai lase pe mama
și să se joace, e mult mai distractiv.
Momentele și locurile
Capătă valoare prin cei cu care le împarți
Așa e viața și contează
Să te bucuri de cei cu care o împarți
Bucuria stă în cei cu care o împarți
Și în timp, vei vedea
Că timpul capătă valoare prin cei cu care îl petreci
Diann îl trage pe Bimo înapoi, când acesta dă de bucluc
și îl pregătește pentru călătoria sa prin viață,
care, ca mascul, va fi foarte diferită de a lui Indah.
Bucuria stă în cei cu care o împarți
Ce distractiv!
Dar nu toată lumea din zonă e prietenoasă.
Ca femelă dominantă aici,
Ruby și fiul ei, Rafi, sunt adevăratele vedete ale junglei
și au dreptul de a lua primii tot ce vor,
pe când Diann și familia ei vor lua ce rămâne.
Doar câțiva pomi mai au fructe,
deci Ruby le acaparează pe toate.
Ea și fiul ei sunt precum familia regală.
Până și micul Rafi are dreptul să mănânce fructe înaintea lui Diann.
Mereu a fost așa.
Asta face ca pădurea, și-așa dificilă, să fie și mai dificilă pentru Indah.
După ce aceste fructe se vor termina,
nu se știe când mai vin altele…
și când ea și familia ei vor avea, în sfârșit, parte de o masă îndestulată.
Trebuie să înveți de mic ce ai voie să mănânci.
De asemenea, și cum să ajungi la hrană.
Spre deosebire de multe păduri tropicale, aceasta nu are coronament neîntrerupt.
Copacii sunt la distanță unii de alții, fără crengi sau liane care să-i unească.
Iar trecerea dintr-un pom în altul e ca o cursă cu obstacole.
Ai putea coborî din pom și merge pe jos…
dar, mda, nu cred că e o idee prea bună.
În sălbăticie mai există mai puțin de 400 de tigri de Sumatra…
dar e suficient unul ca să te mănânce.
Poate nu teama de muncă
îi ține pe urangutani sus în pomi.
Pentru unii, mersul pe jos nu pune probleme…
dar cel mai eficient mod de a te deplasa printre copaci e zborul…
sau o versiune a lui,
cum fac aceste maimuțe langur.
Gibonii se balansează peste goluri ajutându-se de brațele lungi și puternice.
Foarte impresionant!
Iar apoi treaba devine foarte ciudată.
Ce vrea să facă tipul ăsta?
Acestea sunt singurele păduri din lume unde șerpii pot plana prin aer.
Și eu, unul,
n-aș vrea să stau sub el când aterizează.
Din fericire, ei sunt mult mai interesați
de șopârlele Draco decât de naratori.
Dar știți ce?
Și ele pot plana…
și pot ajunge chiar mai departe.
Doar să-mi iasă aterizarea!
Și e de nota 8,7.
Multe mișcări impresionante prin junglă…
dar pentru urangutani e puțin mai greu.
Nu doar că sunt mari și grei…
dar ramurile înalte sunt…
nesigure.
Indiferent de dimensiunea pe care o ai…
trebuie să fii sincer cu privire la greutatea ta.
Urangutanii sunt mai grei decât albinele,
deci trecerea din pom în pom necesită atenție.
Și nu e ușor de învățat.
Avem săritura cu prăjina.
Balansul controlat.
Ce-o mai fi și asta.
Și podul.
E preferat de mame pentru a transporta puii.
Cei care stăpânesc arta deplasării prin coronament…
pot aborda rute mai directe…
care economisesc timp și energie.
Deși Bimo ar putea fi mai cooperant.
Deci unde e tatăl lui Indah în toată povestea?
Sunt regele lianelor
Cel mai tare din junglă
Am ajuns în vârf și a trebuit să mă opresc
Și asta mă enervează
Bintang.
E masculul dominant, de 90 de kg, din această zonă.
El își economisește energia altfel.
Strigătele lui se aud de departe, ca să nu fie nevoit să se miște prea mult.
Ele avertizează masculii rivali și atrag admiratoarele.
Ține-o tot așa, amice!
Sigur e interesată.
Fața lui concavă îl ajută să direcționeze sunetele,
dar, și mai important,
le transmite celorlalți masculi că el e regele aici.
Și, dacă mesajul nu e suficient de clar,
mai trimite un mesaj macho
doborând copacii fără efort.
Aproape fără efort.
Să știe toată lumea din pădure că nu e de glumă cu el.
Pagubele cauzate de Bintang îl ajută pe ursul malaez.
Tipul ăsta are nevoie de puțin ajutor.
Se poate cățăra în copaci, dar preferă să i se livreze mâncarea.
Pielea lui groasă îl protejează de înțepăturile albinelor nervoase,
când caută larvele lor sau chiar mierea.
Se pare că i-a dat o idee lui Bintang.
Problema e că acestea nu sunt albine.
Sunt viespi.
Și viespile nu fac miere.
Dar sunt bune la gust.
Puțin picante, dar merită puțină atenție.
Da, sigur nu e miere aici.
Dar e ceva durere.
Parțial autoprovocată.
O fi Bintang șeful…
dar nu ar recunoaște o idee proastă nici dacă i-ar sări în față.
N-ai învățat nimic de la mama ta, Bintang?
Fără fructe,
urangutanii se răspândesc pe o rază largă în căutarea hranei.
Și Indah trebuie să ia o decizie importantă.
E pregătită să plece de acasă.
Dar, hrana fiind atât de puțină, momentul e prost ales.
Dacă nu pleacă acum,
toată hrana pe care o va găsi familia va trebui să fie împărțită.
Și mama ei deja își împarte hrana cu Bimo.
Dacă Indah pleacă,
va trebui să-și găsească singură hrana.
Până la urmă, decide să plece.
Nu va merge prea departe.
Doar dincolo de vale.
Dar e o zonă în care mama ei n-a dus-o niciodată.
La niciun kilometru depărtare, Indah și-a găsit un loc doar al ei.
Dar a locui pe cont propriu e un pas mare.
Până acum nu a trăit decât alături de mama ei.
Diann a pregătit-o bine, dar acela era antrenament…
iar acum pericolul e foarte real.
Acum, că și-a ales locul, trebuie să-și cunoască noua casă
și să pună toată pregătirea în practică.
Și, pentru prima dată în viață…
nu e nimeni lângă ea ca să o ajute.
În această pădure,
e bine să te duci la culcare înainte de căderea nopții.
Revenim la familie. Diann începe să facă un cuib pentru noaptea aceasta.
Începe cu fundația…
îndoind și împletind crengi pentru a forma o bază.
Ucenicul ei o urmează.
Haide, Bimo!
Toți copiii trebuie să învețe să-și facă patul!
Apoi adaugă un strat moale.
După bază, barele de protecție.
Baza, Bimo. Lucrăm la bază.
Ăsta nici măcar nu e sigur.
Dar, cât timp mama e aproape, nu contează.
Se poate cățăra în culcușul ei.
Mai bine așa, decât să te trezești pe jos în pădure.
Desigur, mama a făcut un culcuș suficient de mare pentru doi.
Diann și Bimo nu sunt singurii care se pregătesc de culcare.
În apropiere, Indah își face primul cuib din viața pe cont propriu.
A început să învețe de când era ca Bimo.
Dar acum îl face prima oară fără supraveghere.
Baza e gata…
și umplutura e adăugată.
Da, bare de protecție pe margini.
Nu e rău deloc!
Urmează soarele
Și vântul
Când se termină ziua
Locul cuibului lui Ruby e demn de o regină.
Respiră aerul
Lui Rafi îi plac înălțimile, dar nu poate dormi acolo.
Stabilește-ți obiectivele Visează cu grijă
Nu vrea să meargă la culcare, ca mai toți copiii.
Rafi!
Mâine e o zi nouă pentru toți
O lună nouă și un soare nou
Un cuib confortabil aici, sus, e o necesitate de bază.
Nu știu ce să zic.
Nu pare prea confortabil și nici suficient de mare.
Somn ușor, Bintang, somn ușor!
Urmează soarele
Și vântul
Când ziua se încheie
Când se lasă întunericul,
ies la iveală creaturi noi.
Și, dacă primilor exploratori li se păreau surprinzătoare animalele de zi,
cred că au fost foarte uimiți de cele care apar noaptea.
Fluturi de noapte cu cozi lungi.
Scorpioni bici, care pulverizează oțet.
Și gecko de copac cu ochi uriași.
Nimic nu e cum te-ai aștepta.
Și aici avem un broscoi care planează.
Broaște zburătoare!
La asta nu mă așteptam.
Nu-ți face griji, Indah, nu sunt periculoase.
Și lorisul leneș.
O rudă nocturnă a maimuței
și singura primată veninoasă din lume.
Otrava îi asigură apărarea,
căci e lent după nume
dar și din fire.
Totuși, leneșii masculi se pot aștepta la o reacție rapidă
dacă abordează femele cu pui.
Mă rog,
rapidă pentru un loris.
Cel mai fermecător concert al zorilor din natură
e dat de chemările tulburătoare ale gibonilor.
Nu mă mir că existau legende
care spuneau că cei din coronament
știu să vorbească.
Sunetul călătorește mai departe prin ceața densă.
Bintang are ocazia
să se facă auzit.
Dar azi,
are un nou ascultător.
Un intrus…
în căutarea unui regat.
Deși e la kilometri distanță,
strigătele prelungi ale lui Bintang
îi semnalizează poziția actuală
și planurile de deplasare ale zilei.
Intrusul se va strecura pe ascuns.
Dacă îl ia prin surprindere pe Bintang
ar putea căpăta un avantaj.
Pentru că nu prea sunt fructe,
Diann se axează pe insecte.
Tehnica ei?
Enervează furnicile
până acestea se agață de blana ta ca să te muște.
Transferă-le în gură
și obții o gustare vioaie.
Bimo trage de cealaltă parte a mușuroiului până îl dărâmă.
Asta sigur le va enerva.
S-ar putea ca Bimo să regrete asta.
Pielea lui tânără e mai subțire decât a mamei sale
și furnicile mușcă.
Au!
Iar intrarea în cuib e locul unde furnicile-soldat,
care au cele mai mari fălci,
stau de pază.
Poate va încerca mai sus.
Poate găsește furnici lucrătoare.
Ele au fălci mai mici.
Așa da!
Mult mai puțin dureros.
Da. Data viitoare va ști.
Cine ar fi crezut că părul de pe mâini e de ajutor?
Dacă nu găsești insecte,
o hrană mereu disponibilă
sunt plantele comestibile.
Problema e
că acestea cresc doar pe solul pădurii.
Indah ține minte că le culegea cu Diann.
Dar Diann știa că trebuie să caute
doar unde jungla e mai deschisă.
Și asta…
din motive întemeiate.
Și Indah nu vrea să se apropie vreodată
de un tigru mai mult de atât.
De luni întregi hrana se găsește greu,
dar ploaia e exact ce-i trebuie pădurii
pentru a face fructe
și a încheia această perioadă de lipsuri.
Pentru Bimo și Diann,
faptul că se adună norii e o veste bună.
Perioada lor de foamete
e pe sfârșite.
Dar, deocamdată,
să încercăm să nu ne udăm!
Când nu plouă mereu
Mai sunt și zile din astea
Când nu se plânge nimeni
Mai sunt și zile din astea
Când totul e bine
De parcă ai pocni din degete
Știu de la mama
Că mai sunt și zile din astea
Când n-ai nicio grijă
Mai sunt și zile din astea
Când nimeni nu se grăbește
Mai sunt și zile din astea
Când nu ești vândut
De sărutul Iudei
Știu de la mama
Că mai sunt și zile din astea
Unii se apără de furtună făcându-și umbrele.
Și, dacă ploaia nu se oprește,
te poți întoarce oricând în pat.
Iar, dacă nu știi să faci o umbrelă,
atunci va trebui să o suporți.
Știu de la mama
Că mai sunt și zile din astea
Știu de la mama
Că mai sunt și zile din astea
Știu de la mama
Că mai sunt și zile din astea
Știu de la mama
Că mai sunt și zile din astea
Când, în sfârșit, se oprește ploaia,
Bintang aude că se apropie ceva.
E intrusul.
A folosit furtuna drept acoperire
ca să intre în zona lui Bintang
și să-i cerceteze teritoriul.
Bintang trebuie să fie la înălțimea provocării.
Masculii adulți sunt atât de puternici,
încât lupta corp la corp poate fi fatală.
Dacă e posibil, aceasta e evitată.
Dar, dacă Bintang nu acționează acum,
și-ar putea pierde regatul.
Bintang îl împinge pe intrus mai jos.
Dar ambii masculi evită solul.
După o luptă feroce,
Bintang a alungat intrusul.
Acesta se va gândi mai bine înainte de a reveni.
Ploaia a împrospătat locurile de adăpat din pădure.
Cele mai sigure sunt cele de la înălțime,
ușor de monopolizat și de golit de către celebrități.
Bimo e însetat,
dar trebuie să aștepte
în timp ce mama lui își asumă riscul de a coborî la pârâu.
Apa e răcoroasă și delicioasă,
dar, pentru Bimo, e mult prea periculos să vină aici.
Rafi bea apă împreună cu Ruby dintr-o gaură de copac la înălțime,
departe de tigri.
Reginei Ruby nu-i prea place să împartă,
nici măcar cu fiul ei.
Și Indah vrea să bea,
dar încă se află într-o zonă periculoasă,
unde vizibilitatea e redusă
și desișul ar putea fi plin de prădători.
Tigrul nu pare să fie prin preajmă.
Are timp să bea puțin…
dacă acela e singurul tigru.
Asta o să-i țină un pic de sete.
Se pare că începe să se priceapă la traiul de una singură.
Schimbarea condițiilor, odată cu furtuna,
au adus un nou mascul în zonă.
El…
e Harto.
Nu are obraji mari precum alți masculi
și are niște…
mâncărimi și…
nu cred că respirația aceea miroase grozav.
Dar,
e capabil să se reproducă
și a venit în zonă să-și caute o parteneră.
Diann i s-ar potrivi ca vârstă.
E cazul să facă impresie bună.
Iar ce face acum,
e echivalentul pentru urangutani
al împiedicatului în timpul dansului
și al vărsatului băuturii
pe ea.
Pentru Diann,
Harto poate fi intimidant.
Unii masculi pot fi destul de agresivi.
Din instinct, Bimo vrea să-și protejeze mama.
Dar…
Harto nu e agresiv.
Vrea doar să vadă dacă Diann e pregătită să se împerecheze din nou.
Își dă seama că nu e fertilă
și că nici nu se va împerechea,
cât timp Bimo e încă mic.
Harto va trebui să mai aștepte câțiva ani
pentru a avea o șansă.
Dar îi convine strategia pe termen lung.
Și nici Diann nu-l refuză categoric.
Plantele carnivore combină apa de ploaie
cu sucuri digestive,
care transformă insectele care cad în ele
în supă de gâze.
O rețetă simplă
pe care n-o voi face acasă.
Dar Harto
poate fi convins să încerce un shake proteic.
A hotărât să mai stea o vreme prin zonă.
Și, dacă vrea s-o impresioneze pe Diann,
puțină grăsime nu strică.
Pentru Indah, nou-venitul în cartier
reprezintă șansa de a învăța chestii noi.
Nu se gândise să obțină apă așa.
E ingenios
și mai sigur decât mersul la pârâu.
Va încerca și ea…
dacă Harto mai lasă ceva și pentru ea.
E ditamai urangutanul, are nevoie de hidratare.
Să vedem ce-a mai lăsat Harto pentru ea.
Mda.
Aceste băuturi par un pic expirate,
dar poate testa ideea.
Funcționează!
Dacă ești suficient de deștept să înveți de la alții,
pădurea e o școală mare.
Chiar și ursul malaez are ceva de oferit.
Dacă există miere prin zonă,
cu siguranță că un urs
o va găsi.
Ghearele lui lungi sunt perfecte pentru a deschide intrarea în stup.
Indah l-a urmat până la un pâlc de copaci cu stupi în interior.
Dar, fără gheare,
cum să intre?
Rupe o crenguță
și începe să o modeleze.
În mod incredibil,
a făcut o unealtă care pătrunde adânc în copac
și ajunge la ouăle și la mierea
la care nici ghearele unui urs n-ar putea ajunge.
Indah a găsit miere urmărind un urs.
Dar a învățat s-o adune
de la neamul ei.
Urangutanii din diverse zone
își transmit abilitățile unul altuia,
la fel cum oamenii
își transmit cultura.
Drept rezultat,
ei pot folosi aproape 30 de tipuri de unelte.
Impresionant!
Fie că vrei miere
sau furnici…
e câte o gustare pentru fiecare, în această pădure.
Ai nevoie doar de cineva care să ți-o arate.
Indah a învățat multe de la mama ei,
dar acum are nevoie de noi surse de inspirație.
Și iată-l din nou pe Harto,
încă în zonă.
Și acum, că Indah a văzut una dintre șmecheriile lui ingenioase,
știe că merită să-l urmărească în continuare.
Și Diann e pe urmele lui Harto,
urmărindu-l de la distanță.
S-a îndrăgostit de el.
Incredibil,
Harto a prins un loris leneș
și i-a evitat mușcătura veninoasă.
Or fi urangutanii lenți,
dar lorisul a fost…
ei bine, și mai lent.
Indah a sosit prima și ar vrea să guste și ea.
Dar lui Harto…
nu-i prea place să împartă cu alții.
Și acum a apărut și Diann.
Nu e frumos să te bagi în fața fiicei tale,
dar lorișii sunt o delicatesă rară.
Și, de vreme ce Diann e curtată de Harto,
se așteaptă la un dar.
Asta e șansa lui Harto de a o cuceri.
Dar se pare că Harto pune prânzul
înaintea iubirii.
Nu-i dă nimic lui Diann.
Harto!
Harto, îți ratezi șansa!
Nu aduci ciocolată la întâlnire
și apoi o mănânci singur pe toată, prietene!
Nu e greu să-ți dai seama ce dorește doamna.
Vrea niște loris.
Dă-i și ei puțin!
Să sperăm că Bimo nu va învăța tactici de agățat…
de la Harto.
Haide, omule! E ultima ta șansă!
Frate!
E foarte jenant.
Harto a uitat complet de maniere.
Bimo, când vine vremea pentru dragoste,
asta e o lecție de așa nu!
Orice i-ar rezerva viitorul,
e clar că Diann
nu va face parte din el.
Dar iubirea nu e singura provocare pentru Harto.
Maimuțăreala lui a alertat pe altcineva.
Și Bintang nu va vedea partea distractivă.
Uriașul a auzit agitația de la distracția cu lorisul
și Harto ar face bine să dispară până ajunge el.
Zgomotul sigur venea din zona asta.
Dacă Harto are ceva în cap, va fugi repede.
Harto încă nu a terminat.
Tolomacul scutură o creangă
să-l intimideze pe Bintang?
Bintang pare relaxat.
Acum, că a văzut că e doar Harto,
și nu intrusul,
nu e prea deranjat.
Harto se poate da mare cât vrea.
Toată lumea știe cine e șeful aici.
Cum zici tu, omule!
Harto înțelege până la urmă mesajul…
și pleacă.
Pentru Indah,
vizita lui Harto și adunarea în jurul lorisului
au un avantaj neașteptat.
I-au reunit familia.
E o ocazie grozavă de a-și revedea frățiorul.
Suflete înrudite
Al tău și al meu
Legate de firele care ne țin împreună
Eu te am pe tine și tu pe mine
Și așa va fi mereu
Suntem la fel
Umăr la umăr la bine și la greu
Viața e ușoară ca un fulg Când suntem împreună
Ușoară ca un fulg
Când suntem împreună
Împreună
Lui Indah îi era dor de Bimo, deci e ocazia perfectă
de a petrece ceva timp cu el.
E ca și cum nu s-ar fi despărțit niciodată.
Când suntem împreună
Legătura noastră nu se va rupe vreodată
Mereu ne vom avea unul pe celălalt fii sigur de asta
Viața e ușoară ca un fulg când suntem împreună
Când suntem împreună
Ușoară ca un fulg
Când suntem împreună
Împreună
Deci legendele care spun că urangutanii sunt singuratici poate se înșelau.
Pentru că astfel de reuniuni arată tocmai contrariul.
O dragoste pentru distracție și familie la care ne putem raporta cu toții.
Dar asta nu poate dura la nesfârșit.
Și, în timp ce Indah revine la viața solitară,
simte, mai mult decât oricând, absența familiei ei.
Dar nevoia ei de apropiere
ar putea fi satisfăcută de un străin?
Zaki a intrat în zonă.
Un tânăr mascul care, și el, tocmai și-a părăsit familia.
La fel ca Indah, abia a început viața pe cont propriu și ar vrea un prieten.
Indah cunoaște zona mai bine decât Zaki.
Ca femelă, a rămas aproape de zona în care a crescut.
Tinerii masculi călătoresc mai departe de mamele lor când își părăsesc cuibul.
Deci Zaki are mai mult de câștigat de pe urma prieteniei.
Zaki, am spus prietenie!
Haide, băiete!
Se pare că recenta lipsă de hrană i-a făcut pe toți să nu vrea să împartă.
Cei doi au găsit niște termite. Nu se compară cu lorisul,
dar Zaki tot nu vrea s-o lase și pe Indah să mănânce.
Crede că i se cuvin doar lui.
Se pare că masculii de urangutan au o problemă cu împărțitul.
Dar Indah nu se lasă.
E hotărâtă să-și ia partea.
Haideți!
Ce-ar spune părinții voștri?
E o bucată bună.
Ce zici să-i dai și lui Indah puțin?
Hei, nu-i prea târziu să fii gentleman!
Bravo!
Or fi ele doar resturi, dar e un început.
Cu cunoștințele lui Indah asupra zonei și cu forța lui Zaki,
le-ar merge mai bine împreună.
Mai ales dacă vor să profite de șansa care li se va oferi.
După ploaie,
Neesia e primul pom care face fructe.
Dar nu e tocmai o hrană gata de consum.
Aceste păstăi se împrăștie cu ajutorul apei, nu al animalelor.
De aceea, spre deosebire de alte fructe, nu sunt ușor de mâncat.
Pentru un tip solid ca Bintang, nu e o problemă.
El și pomii se știu de mult.
Și fălcile lui sunt mai puternice decât învelișul dur al fructelor.
Dar perișorii iritanți din interior sunt o altă chestiune.
Sunt enervanți, oricât de puternic ai fi.
Din fericire, semințele ascunse în interior sunt nutritive,
chiar dacă nu prea delicioase.
Pe măsură ce fructele se coc, coaja se crapă,
permițând accesul la fruct.
Diann știe cum să le abordeze.
Odată despicat, fructul poate fi lărgit puțin mai mult.
Apoi se folosește un băț ca sondă,
pentru a trece de perișorii enervanți și a ajunge la semințele din mijloc.
Bimo privește și învață,
dar nu va reuși să facă asta cel puțin încă cinci ani.
Diann e expertă în folosirea uneltelor.
Spre deosebire de femelele dominante,
are nevoie de toate strategiile de supraviețuire ca să-și ducă traiul.
Tehnica e foarte ingenioasă,
iar urangutanii din alte zone nu o cunosc.
Da, mă refer la tine, Zaki!
Nu, amice, îți vei scoate un dinte!
Doar Bintang le poate sparge așa!
Dar Indah cunoaște secretul mamei.
Ea îi arată tehnica noului său prieten.
Dacă nu vrei perișori înțepători în gură, uite cum faci!
Zaki îi studiază fiecare mișcare.
Pare impresionat.
Foarte impresionat.
Poate a subestimat-o.
Cunoștințele lui Indah despre fructul de Neesia
schimbă comportamentul lui Zaki față de ea.
Devine mai drăguț și mai respectuos.
Și când te văd zâmbind
Îmi vine să dansez, să cânt și să mă joc
Vrei să fii prietenul meu cel mai bun?
Să rămâi cu mine până la sfârșit?
În următoarele luni,
cei doi sunt nedespărțiți.
Când văd un măr, culeg un măr pentru tine și unul pentru mine
Călătoresc împreună, se apără unul pe celălalt
și își pun mintea la contribuție ca să-și rezolve problemele.
Pentru că asta înseamnă o prietenie.
Și când te văd zâmbind Îmi vine să râd, să cânt și să mă joc
Vrei să fii prietenul meu cel mai bun?
Să rămâi cu mine până la sfârșit?
Vrei să fii prietenul meu cel mai bun?
Să rămâi cu mine până la sfârșit?
Vrei să fii prietenul meu cel mai bun?
Să rămâi cu mine până la sfârșit?
Fructele de Neesia nu durează mult.
În curând, toată lumea simte din nou lipsa hranei.
Până și regina Ruby și Rafi.
Poziția înaltă nu contează când nu ai ce împărți.
Cu cât insectele sunt mai mici, cu atât mai mult durează să le aduni.
Hrana e mai puțină decât oricând.
Nimănui nu îi e ușor să o găsească.
Bintang recurge la scoarță de copac.
E bogată în fibre,
dar cam atât.
Indah descoperă că seva acrișoară care curge din decojirea copacilor
e comestibilă,
dar e cam cleioasă
și nu te prea satură.
Joaca și vizitele sociale au încetat.
Toată lumea călătorește cât mai puțin pentru a-și conserva energia.
Păsările-rinocer îi semnalizează ceva lui Diann.
Multe păsări mergând în aceeași direcție înseamnă un singur lucru.
Smochinele crude pe care le-a verificat acum două săptămâni s-au copt.
Păsările mereu sunt primele care descoperă fructele.
Urmându-le, Diann o poate lua înaintea celorlalți urangutani rivali.
Indah ajunge a doua.
A învățat de la mama ei despre păsări.
Statutul lor modest le-a obligat să-și folosească inteligența
pentru a supraviețui încercărilor la care le supune această mare pădure.
În curând, toate animalele vor afla despre acest pom,
dacă sunt atente.
Dar Diann, Bimo și Indah sunt cu un pas înainte
și vor profita de asta, până nu vine nobilimea să-l acapareze.
Fructele sunt perfecte.
Iată-i pe Ruby și Rafi!
De obicei iau totul pentru ei.
Diann se retrage, așteptându-se să fie alungată.
Dar Indah mai așteaptă puțin.
Ruby pare relaxată.
Hrana fiind suficientă pentru toți, nu sunt motive de ceartă.
Pomul e uriaș și e plin de fructe.
Suficiente pentru toți urangutanii, indiferent de statut.
Rafi se uită la Bimo.
De obicei nu sunt lăsați să se apropie atât unul de altul.
Dar părinții nu par să-i oprească acum.
Poate au ocazia să se împrietenească.
Ultimele luni au fost o perioadă solitară pentru toată lumea.
Diann încă e precaută.
Rareori se poate apropia atât de Ruby fără probleme.
E prima dată când băieților li s-a permis să se joace împreună.
E un moment special pentru amândoi.
Bimo s-a temut mereu de Ruby.
Dar fructele au schimbat totul.
Au pus capăt vechilor rivalități
și i-au reunit pe toți.
Niciunul dintre băieți nu va uita această zi.
Măcar pentru un timp.
Fructele-s atât de bune, încât și Bintang ia o pauză de la doborât copaci
și li se alătură celorlalți.
În sfârșit au revenit vremurile bune!
Și, de data asta, nimeni nu rămâne pe dinafară.
Știți ceva?
Seamănă mult cu o comunitate.
Urangutanii pot petrece mult timp răspândiți prin pădure,
dar e nevoie doar de un festin cu fructe ca să se adune cu toții.
Acum își pot arăta adevărata lor natură.
Sunt animale sociale, prin natura lor.
Hopa!
Băieții au început o prietenie care poate dura ani întregi.
Cel puțin până când le vor părăsi pe mamele lor, la nouă sau zece ani,
și se vor aventura în pădure, în căutarea propriului lor regat,
care poate fi la kilometri distanță.
În cele din urmă, e timpul ca Diann să plece.
Trebuie să caute alte fructe și să se îngrașe
înainte de a se termina proviziile și a i se schimba dispoziția lui Ruby.
Și asta înseamnă că și Bimo trebuie să plece.
Rafi n-ar vrea să întrerupă joaca.
E greu să fii o maimuță sociabilă într-o pădure care rareori permite asta.
Lui Ruby pare să-i fi plăcut că fiul ei s-a distrat și și-a făcut un prieten.
Cine știe?
Poate că îi va permite familiei lui Diann să se apropie mai des.
Iar Indah…
Sigur, mai greșește din când în când.
Dar acum îl are pe Zaki să o prindă când cade.
Acum, că hrana se găsește mai ușor, cei doi pot călători mai mult
și își pot cunoaște pădurea mai bine.
De asemenea, se pot axa mai mult pe relația lor
și pot petrece cât pot de mult timp împreună.
Sunt semne chiar că între ei ar putea fi mai mult decât prietenie.
Cine știe, poate într-o zi, Zaki va deveni tatăl puilor lui Indah.
Cu forța lui și abilitățile ei, aceștia vor avea un viitor luminos.
N-aș spune nimic, doar aș păstra amintirea zilei în care te-am găsit rătăcind
Știam că ar putea fi sfârșitul visului în care trăiam singur
Așa că mi-am urmat inima pentru un nou început și a visa împreună
Noi trepte de cucerit, noi lumi de descoperit împreună pentru totdeauna
Și zilele sunt frumoase
De când primii exploratori i-au zărit pe verii noștri roșcați,
am aflat foarte multe despre ei.
Nu sunt deloc singuratici, cum credeam noi odată.
Societatea și cultura lor sunt mai bogate decât ne-am imaginat vreodată.
Cât vor exista aceste păduri magnifice, vor exista și urangutanii.
Sălbatici, liberi și plini de surprize.
Și acum ne trăim viața la maximum
Pentru că acum ne trăim viața la maximum
Trăim
Ne trăim viața la maximum
Și zilele sunt frumoase
PENTRU A AFLA CUM POȚI AJUTA URANGUTANII, VIZITEAZĂ: www.sumatranorangutan.org
Subtitrarea: Mirela Puzderie