Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
V PRIHODNJIH DNEH
Kaj je to?
Še ne veš? -Ne.
Te pustim, da boš delal? -Ja.
Pridem pozneje. -Prav.
Prav?
Kdo je to?
Jaz, ampak z nosom mi ne gre.
Oči so dobre, Sarah.
So odprte?
Poskušam še enkrat.
Dala ti bom še eno orodje, da ti bo lažje dodati
natančnejše podrobnosti.
To je predebelo.
Dobro je za določene stvari, a potrebuješ manjše podrobnosti.
To je bolj pokopališče.
Pokopališče?
Z grobnicami. -Grobnicami.
To bom uničila. -Prav.
Kar.
Zdaj bi rada to uničila? -Ja. -Prav.
Je to slabo? -Sploh ne.
Hišnega ljubljenčka moraš imeti.
Dva ti ponudijo.
A ne smeta biti v kletki.
Kar tako bi bila doma. -Razumem.
Brez kletke.
Mravlja ali žaba?
Mravljo lahko izgubiš.
Greva tu čez. -Prav.
Si napisala nalogo? -Ne še.
Torej jo napiši.
Zdaj nimam časa.
Rekli sva, da moraš nalogo napisati zdaj,
sicer ne bova šli ven.
To bi morala urediti. Dogovorili sva se.
Nisem privolila. Izsiljuješ me.
Eve je gotovo napisala svojo.
Eve ima bogato mamo, ki ji plačuje potovanja.
V sobo, preden znorim. -Ne.
V sobo. -Ne. -V sobo!
Nora si!
Ne moreš me prisiliti, naj napišem nalogo!
Ne moreš me prisiliti!
Pohiti, da ti ne bo žal!
Jasno? Ne morem več! Sama sem! Ne morem več!
Ne vem, kako bom plačala prekleto najemnino
in tvoj neumni šolski izlet.
Vse dajem od sebe. Morda ni super, se pa trudim.
Mama?
Kaj je?
Oprosti.
Tudi ti meni.
Ne maram se tako jeziti.
Res bi šla rada v Pompeje.
Vem.
Nečesa se bom domislila.
Evin oče me spravlja ob živce, je pa z njo super.
Celo odličen.
Lahko bi živela z njim.
Predstavljam si vaju skupaj.
Prijavila sem se na stran za zmenke.
In?
Toliko časa se me nihče ni dotaknil,
da mi je odleglo, ko sem videla, da vse še deluje.
Edini, ki je bil všeč, pa je izginil.
Ne oglasi se.
Sva se pa poljubljala kot nora.
Tebe ne moti, da si sama?
Me.
Te lahko nekaj vprašam?
Ja.
Kdaj si se nazadnje ljubila?
To je bilo...
Pred tremi leti.
Enkrat.
Ne pogrešaš tega? -Ne.
Ampak...
Telesni stik...
To včasih pogrešam.
Tako pač je...
Lou!
Lou. -Kaj je?
Telefon. -Ne.
Očka je.
Oglasi se. -Nočem se.
Oglasi se. -Ne bom se.
Oglasila se bom in ti ga dala.
Halo? -Dolgo je trajalo.
V družbi sva.
Je mala s tabo? -Ja. Dala ti jo bom.
Hvala.
Halo?
Vse najboljše za te...
Veliko daril sem ti kupil.
Hvala.
Upam, da ti jih bom kmalu lahko dal.
Kaj počneta?
Na plaži sva. -Ja?
Gresta na nočno kopanje? -Ja.
Pogrešam te. -Ja, ja.
Dobro. Na mamo.
Halo? -Zakaj se kuja? Kaj ji je?
Zakaj se noče pogovarjati?
Jezna je nate.
Poslušaj. Meni je vseeno,
samo denar hočem, saj sem ti povedala.
Z njo je drugače.
Včasih te mora tudi videti.
Razdalja ni težava. Imamo telefon, Facetime...
Niti jaz nimam denarja.
Joachim, to ni moja stvar. Ne zanima me, prav?
Hočeš, da kradem
ali dilam, da bom imel denar?
Pametno. -Super.
Hvala, da moji hčerki... -Adijo.
Izvoli.
Hvala. -Prosim.
Brez sladkorja je. -Ne pijem s sladkorjem.
Prej sem jih spekel z otroki.
To so canistrelli.
Dobro. Hvala.
Kaj praviš?
Okusno. -Ni slabo?
Babičin recept. -Res? -Ja.
Pridi kdaj na večerjo,
če so ti všeč korziške jedi.
Zakaj pa ne?
Lahko pripravim še kaj drugega.
Če imaš raje golaž, tudi lahko.
Ali pa kuskus. Kar ti je všeč.
Kaj ti je všeč? -Kuskus. -Kuskus?
In golaž.
Oprosti.
Samo povej.
Prav.
Povedala ti bom. -Pripravil bom, kar hočeš.
Dogovorjeno.
Se vidiva. -Hvala, Lazar.
Kako gre s trupli iz Melillija?
Nisem še bila na vseh grobovih, sem pa napredovala.
Ni seznama, zato ni lahko,
sem pa našla truplo iz 18. aprila.
Kako veš, da je 18. april?
Ker sem proučila registre pokopališč
in izvedela, da so na določenih krajih
žrtve brodoloma 18. aprila.
Lahko sprožimo postopek vrnitve trupel. -Ja.
Prvič.
Vsaj zame je prvič, odkar sem začela.
Dobro bi bilo,
če bi se sestala s patologinjo Cristino.
Oprosti za trenutek.
Kaj je? -Pohiti.
35 minut je minilo. Zamudila bova.
Prav, pridem čez pet minut.
Je vse v redu? -Ja.
Ampak moram iti.
Pogosto je gneča, nočem pa zamuditi.
Ta teden je v Palermu. Imaš čas?
Ja, lahko. -Odlično.
Dober dan.
Joachim. Delam z njo. -Ja?
Ja, pomagam ji z raziskavo.
Dobro pozna Sicilijo
in eritrejsko skupnost v Palermu.
Če potrebuješ stike, lahko...
Ne, hvala. Kdaj se lahko spet vidiva?
Naslednji teden?
Dobro, ampak pred sredo, ker moram v Atene.
V torek zjutraj? -Se ne moreta dogovoriti po telefonu?
Seveda se lahko, ampak bi se raje zdaj. Prav?
Vseeno je.
In iti morava.
Zvečer te gotovo pokličem.
Izvoli. -Hvala.
Tip je kreten.
Ne, v redu je.
Ni v redu.
Misli, da je najboljši, je pa nebodigatreba.
Ti pa nisi?
Vsaj ne mislim, da sem nekaj posebnega.
Ti vozi, da boš vadila.
Joachim, kaj je? Kaj je narobe?
Vse je v redu.
Kaj je? Če lahko kako pomagam, mi povej.
Ne moreš. Samo vžgi avto.
Zavij. -Tukaj?
To ni prava pot.
Si normalen?
Vozi.
Hitreje.
Pazi!
Jaz bom vozil.
Kaj si počel?
Nočeš vedeti.
Niti malo?
Ne, imam sindrom prepustnega črevesja.
Če pojem karkoli sladkega,
me napihne in bolijo me sklepi.
Strašne izpuščaje imam že.
To je boleče.
Grozno. Ne morem spati.
Sprožilec je bil Joachimov klic.
Ne znaš si predstavljati, kako grozen je bil.
Lahko, lahko.
Hotel je, da mu pošljem denar v Palermo.
Sredi noči.
Bog ve, v kakšne težave se je zapletel ta bedak.
Bojim se, da spet uživa mamila.
Raje pustiva to...
Prav, če tako hočeš.
Jo poznaš?
Shirine? -Ja.
Enkrat sem jo videla.
Prijetna se je zdela.
Tudi jaz sem jo spoznala.
En dan sva bili skupaj.
Koliko si zdaj stara? -Devet.
Pred dvema tednoma sem imela rojstni dan.
Joj...
Zakaj me nisi spomnila? Prinesla bi darilo.
Ničesar nimam.
Ko smo že pri darilih,
me zanima...
Ali lahko pomagaš plačati njen šolski izlet.
Z veseljem prispevam, ja.
Če bi ti to pomagalo...
Koliko hočeš?
Kolikor zmoreš.
Bo 50 evrov dovolj?
Ja.
Oprosti.
Skupaj stane 350 evrov.
Gotovo imam...
Deset.
Devetdeset.
Dovolj za vozovnice za vlak.
Hvala.
Moram iti. -Že?
K osteopatu grem.
Se vidiva, ljubica.
Uživaj danes.
Lep dan želim.
Ni dolgo ostala.
Nisem razumela, kaj je rekla o očku.
Dovolj ima njegovih neumnosti.
Kakšnih neumnosti?
Preveč piva popije, prehitro vozi...
Prepovedane stvari.
Lou?
Kaj je?
Si jokala? -Ne.
Si, vidim. -Nisem.
Si. -Nehaj, Lou. Rekla sem, da nisem.
Greva se kopat.
Čakaj, tonem!
Pa tako?
Tako? Lahko tako?
Kako dobro je.
Neidentificirana številka 627
s Sirakuze, iz Melillija,
v grobnici št. 102.
Potrebujete še kaj?
Ne, hvala.
Na svidenje.
Najlepša hvala. Na svidenje.
To bi bilo treba fotografirati.
Svojci bodo veseli.
Veseli bodo fotografije, medtem ko čakajo truplo.
To bo trajalo.
Te zanima, kaj sem počel prej?
Povedal ti bom, ker...
Nočem ti lagati, ampak ti ne bo všeč.
Malo rumenega sem kupil.
Ampak čisto malo.
Previden sem.
Nisem odvisen. Samo toliko, da me pomiri.
Ne deluje najbolje.
Ja in ne, ampak me vseeno umiri.
Žal mi je.
Ne bodi žalostna.
Nisem žalostna, naveličana sem.
Ti si moja mala Marija.
Ljubim te.
Ti si moja mala sicilijanska Marija, ki me ščiti.
Nič se mi ne more zgoditi.
Lepo diši. Kaj je to?
Na zdravje.
Golaž, kot...
Kot sem ti obljubil.
To je zelo lahko pripraviti.
Samo pustiš, da se kuha.
Ti pa si zelo skrivnostna punca.
Tudi ti si skrivnosten. -Jaz? Ne.
Nisem ravno skrivnosten.
Si.
Spomnim se...
Ko si začela delati z nami.
Tako čudna si bila in nedostopna.
Sem zdaj dostopna?
Malo bolj, ja.
Ampak nisi izkoristil tega.
Čakaj.
Samo malo. -Kaj je?
Nočeš? -Hočem.
Najprej moram nekaj popiti.
Vino ali kaj močnejšega? -Vino.
Imam vodko in rum.
In steklenico viskija.
Mehko kožo imaš.
Ja?
Tudi ti. Zelo mehko.
Kamin imaš.
Ja.
To je lepo.
Super je.
Imaš copate?
Ja, imam.
Imaš tudi mali kopalni plašč?
Ne, tega pa nimam.
Pa malo ogrinjalo?
To imam. -Daj, no.
Imaš ogrinjalo? -Ja.
Odlično.
Mi ga pokažeš? -Ne.
Prosim. Prosim.
Zakaj? Te to vzburja? -Zelo.
Zafrkavala me boš.
Ja.
Sem vedel.
Čakaj...
Še en kozarček.
Super je. -Je v redu?
Zelo elegantno. -Mar ne?
Kot angleški lord si.
Čudovito.
Svilen je. -Si ga sam kupil? -Ja.
Si šel v trgovino in ga kupil?
Stopil sem v butik
in rekel: "Dober dan. Pomeril bi ogrinjala."
In ta mi je padel v oko. -Ogrinjalo ti je padlo v oko. Super.
Oprosti. Kar predstavljam si.
Moral sem ga kupiti. Kaj?
Ga nisi kupil kot zafrkancijo?
Hotel sem, da bi se doma udobno počutil.
Kdaj je bilo to? -Pred nekaj leti.
Ko si bil še mlajši. -Ja.
Mehko je in tako...
Pazi...
Videti si kot milijarder.
To me vzburja.
Ulica Francesca Cilee 12. Dobro.
Sem zapisala.
Če hočeš.
Ne, sama pridem.
Kmalu se vidiva.
Kdo je bil to? -Andrea.
Sta se dogovorila? -Ja.
Čez 20 minut. Moram iti.
Tudi patologinja pride.
Spoznala jo bom.
Tista, ki je redno po radiu? -Ja.
Spomnim se, da je govorila nekaj kot:
"Ko pregledujemo mrtve
ter jim pregledamo oblačila in žepe,
se zdi, kot bi gledali čisto, neokrnjeno fotografijo njihovih upov."
Ženska je super.
Tudi jaz bi jo rad spoznal.
Za kratek čas bom šel s tabo.
Raje ne.
Zakaj ne?
Andrea me je prosil, naj pridem sama.
Morda noče, da bi bilo tako kot nazadnje.
Ali pa bi te rad podrl.
Ne bodi neumen.
Morda tudi ti to hočeš.
Nehaj.
Daj mi telefon, da govorim z njim. -Nima smisla.
Daj mi ga.
Daj mi telefon. Daj sem!
Shirine, daj mi telefon.
Daj mi telefon.
Daj sem. -Ne.
Prosim, daj mi telefon.
Sama bom šla.
To je moja služba in hočem narediti, kot me je prosil.
Prav, ti kar.
Joachim, odpri, prekleto!
Laura, tukaj Shirine, Joachimova punca.
Nesrečo sem doživela, ugrabil me je iz bolnišnice.
Sva v pristanišču v Palermu.
Zapuščava Sicilijo.
Zadet je in paranoičen. Strah me je.
Komu si poslala sporočilo?
Nikomur.
Pokaži mi.
Žejna sem. Po pijačo grem.
Ostani tu, vkrcali se bomo.
Na.
To bo preprečilo bolečino.
Dobro se boš počutila. V redu boš.
Dva sendviča z mocarelo in dve kavi, prosim.
Presneto!
Hvala.
Si me vprašala, ali je podgana? -Ja.
Ne, vprašala si, ali je...
Miš. -Ja, miš je.
Je Ratatouille? -Ne.
Potem je pa Remi. -Ne. Ne vem, kdo je Remi.
Iz filma "Ratatouille". -Ne.
Ga zares poznaš?
Torej...
Se spomniš Shirine? -Ja.
Gremo noter.
Kar, ljubica. Pojdi se igrat v sobo.
Si komu povedala, kaj se dogaja?
Ne, nočem, da moja družina izve.
Seveda, ampak...
Žal ne moreš ostati tu.
Ne moreš k nikomur? -Ne.
Ne!
Čakaj, Shirine.
Kam boš šla?
Ne vem. Znašla se bom.
Šla bom v hotel,
najela sobo in...
Čakaj, oprosti. Sedi.
Oprosti.
Sedi.
Lahko ostanem, prosim?
Ven, Lou!
Oprosti.
Sedi sem.
Tako, ja.
Lahko?
Ji je očka to storil?
Ne, padla je.
Sprla sta se.
Sem vedela.
Na. Pomagaj mi.
Lupi.
Nekaj časa bo pri naju.
Da se spočije.
In lepo bova poskrbeli zanjo, prav?
Je lik iz risanke?
Ja.
Je punčka?
Ne, fantek.
Je žival s kopiti?
Ne. -Ne.
Je žival, ki je lahko doma? -Ne. -Ne.
Ne vem, kaj je, ampak je ne moremo imeti.
Živi v savani? -Ja. -Ja.
Veš?
Je Simba? -Ja!
Simba. -Ni preveč zanič?
Ne, dobro je.
Jaz bi še.
Samo zaradi mene.
Je res dobro?
Kuhaš?
Ja, testenine.
Dve leti sem živela v Italiji...
Tudi jaz bi morala tja,
ampak nimava dovolj denarja.
Lou.
Jaz imam nekaj denarja, če hočeta.
Lahko posodim. -Ne, ni treba.
Je že v redu. Znašli se bova.
Morda bi lahko ti govorila z njim.
Mama njegovega otroka si, poslušal te bo.
Poslušal bo, če mu rečeš, naj gre na odvajanje.
Ne bo. -Zakaj ne?
Ker ne bo.
Strah me je.
Zadet je... Pokliči ga. -Nima smisla.
Briga me, prav? -Res?
Briga me. Ne bo šel na odvajanje.
Na policijo moraš.
Prijavi to in živi naprej.
Ne bom ga izdala.
Ne gre za to. Pustiti te mora pri miru
in razumeti, da je med vama zdaj zakon.
Odpade. Ne.
Shirine, jaz sem. Pokliči me, prosim.
Čakam.
Pogrešam te.
Pokliči me.
Kdo je?
Pismonoša.
Odpri, ljubica. -Čakaj.
Hotela si, da se vrnem.
Tukaj sem. Odpri.
Lou.
Lepa si.
Koliko si zdaj visoka?
125 cm.
125?
Koliko pa tehtaš?
27 kg. -Jaz bi rekel 30.
Ne, 27.
Je to zame?
Si zajtrkovala? -Ne.
Pridi.
Mame ni doma? -Ne, v službi je.
Zelena je lepa.
Je to tvoja najljubša barva?
Ne, zdaj je modra.
Ja? Tu je tudi modra. Poglej.
Druge pa lahko prodaš ali daš prijateljicam.
Ta je zate.
Nikomur je ne daj.
Poglej.
Zelo dragocena je.
Izdelala jo je stara gospa v neki ribiški vasici.
Pika me. -Res?
Školjke so ostre.
To je pa za tvojo mamo.
Verižica je, ampak...
Jo lahko nosiš tudi kot zapestnico.
Ona ne nosi zapestnic.
Mogoče bo to.
Takšno je imela.
Veliko napak imaš.
Saj je vseeno.
Ni. Kakšna neumnost je to?
Kaj? -1,5.
To je bil prvi teden po počitnicah.
1,5 od 10?
Na, poglej.
Toda to je matematika.
Pa to.
Pomembno je, da znaš pisati
in se izražati. -16 od 20.
Matematika je nekaj drugega.
Lahka je. Neposredna.
Dve plus dve? -Štiri. -Bravo.
Bolj se potrudi s slovnico in pravopisom.
Imaš ključ?
Pridi.
Pripravljena sem. Greva.
Kje imaš kapo in šal?
V redu je, ne potrebujem ju.
Imaš denar zame?
Za kaj?
Za šolski izlet v Pompeje.
Ne, Pompeji so bedni.
Ampak vsi... -Preveč turistov je.
Imaš rada klementine? -Ne. -Dober dan.
Malo datljev, prosim.
Tistih na stebelcu. Samo eno stebelce,
da pokusi.
30 evrov.
Kaj? -30 evrov stane.
En kilogram.
Riba ne stane 30 evrov, ampak kilogram rib.
Piše "evrov".
Tvoja najljubša jed. -Nehaj!
Hočem, da mi daš denar.
Za tisto tvoje potovanje? -Ja.
Koliko pa stane? -350 evrov.
To pa je drago.
Sto že imava.
Štejem!
Izvoli 250.
Nekaj ti bom pokazal. Poglej.
Ko imaš toliko bankovcev,
daj najmanjšega na zunanjo stran.
Tako, ko plačuješ, nihče ne vidi velikih bankovcev.
Razumeš? -Ja.
Na dno žepa. -Na dnu so.
Hvala, očka. -Hvala, očka.
Dober dan. -Dober dan. -Sobo, prosim.
Presneto.
Shirine, Laura tukaj. Pokliči me, prosim.
Pusti semena.
Zaleti se nekam. Ne maram semen.
Kaj pa jaz? Umakni se.
Potem pa daj.
Mi narediš uslugo?
Odvisno od usluge.
Obišči Philippa v Monaku. Pravi, da je na urjenju.
Gotovo laže.
Pusti Philippa pri miru.
Porine vse, kar leze in gre. Mlado, staro,
vse v tangicah.
Pusti ga. Trpela si ga 25 let.
Tudi ti nosiš tangice.
Sem jih, a jih ne prenesem več. V rit ti rinejo.
Lou, pridi jest!
Nož desno.
Daj mi krožnik.
Lahko malo? -Ja.
Boš nekaj časa ostal v Nici?
Pravzaprav ne vem.
S Francijo je konec, nič ni z njo.
Samo v Južni Ameriki je še malo svobode.
Kaj bi počel tam?
Odvajal bi se s pomočjo šamani.
Z njihovo robo?
Z ayahuasco, ja. Sploh veš, kaj je to?
Nisem prepričana, da učinkuje.
Hčer imaš. Za spremembo malo misli nanjo.
Za to imam mamo.
No?
Vse ji je jasno. Nobenih iluzij nima.
Daj, no. Hitro pozabljaš.
Okoliščine so bile drugačne, s tabo sem bila dan in noč sama.
Pri sosedu sem bil dan in noč.
Ti pa na psihiatriji.
To se lahko zgodi tudi tebi.
Prosim? -Tudi tebi se lahko to zgodi!
Živjo, stari. Si v redu?
Ne. Vrnil sem se.
S hčerjo sem.
Bi vodo?
Ne, hvala.
Zakaj pa ne? Lahko bi bilo zabavno.
Pošlji mi...
Prav, se vidiva.
Si v redu, ljubica?
Hakim vaju pozdravlja. -Hvala.
Tudi ti pozdravi njega.
Jaz sem se najedel. Si pojedla?
Sir bi.
Sir redi. -Ne.
Pusti jo, naj jé sir.
Greva, Lou.
Pusti jo, da jé sir, presneto.
Izvoli. -Hvala.
Izvoli.
Odidi. Dovolj te imam.
Lahko greva? -Poberi se.
Hvala. Pridi.
Daj mi roko.
Sedi sem.
Živjo. -Živjo.
Kadiš travo? -Ja.
Veš, kje lahko dobim gram rumenega?
Rumenega? Ne. -Ne veš?
Nikogar ne poznam, gospod.
Kaj si ga vprašal?
Ali pozna kakega osteopata. Hrbet me boli.
Ne verjamem ti.
Prav imaš. Nisem ga vprašal tega.
Vprašal sem, ali je kje blizu kak diler.
Kaj je to?
To je...
Nekakšen lekarnar.
Pridi, sprehodiva se. -Ne.
Prosim te, Lou. Ne morem več čakati avtobusa.
Prosim, pridi dol. -Ne. Utrujena sem.
Greva! Ves dan nisi ničesar počela.
Utrujena sem. -Ne. Greva.
Splezaj mi na rame.
Pretežka sem.
Nisi. Tvoj oče sem,
močen sem.
Poskusiva, prosim.
Tako, ja.
Dober načrt je.
Poslušaj. Ustaviš se v Tangerju in Riu.
Hašiš za sneg. Noben preverjanj ni.
Si mi že povedal. -Pa ti še enkrat.
To moramo izpeljati.
Jaz sem na vrsti. Glej, Lou.
Si dober kot moj očka? -Še boljši.
Lepši slog.
Prekleto.
Vidiš? -Kaj je bilo to?
Je pokvarjen?
Tu je tvoja mama.
Si v redu?
Ni mi povedal, da bo odpeljal Lou.
Se mi oglasiš, ko te kličem? Ne.
Zakaj torej? -Greva.
Ne. Fliper je zabaven.
Ja, fliper je super.
Pridi. Greva. -Popijmo kaj.
Greva. -Čakaj, čakaj...
Malo ostani, prosim.
Pivo, prosim.
Hvala.
Je tvoj sin v redu? -Seveda.
Lepši in pametnejši je kot jaz.
Samo sramežljiv je pred puncami.
Pojma nima. -Minilo ga b.
Upam.
Ne pove mi vsega.
Kaj te zanima? -Mali je pameten.
Pričeska se ti poda.
Hvala.
Lepa si.
Pogrešal sem vaju, še posebej malo.
Neverjetna je.
Rad jo vidim.
Resno.
S Shirine je konec.
Sklepam, da je ona zapustila tebe.
Zakaj tako misliš?
Osamljen sem bil z njo. Otožna je.
Z njo sem bil...
Preveč otožen.
Mislil sem, da ima rada ljudi, ampak...
Rada ima samo mrtve.
Ti si vedno osamljen.
Greva.
Poslovi se. -Že greš?
Jaz plačam.
Prosim te.
Resno? -Ja.
Poslovi se. -Adijo.
Mi daš poljubček? Kepico?
Greva.
Z vama grem.
Nekaj bi ti rad povedal.
Lou, ne hodi predaleč. -Ne bom.
Pregledal sem njeno nalogo. Polna napak je. -Lou.
Mi jih pri teh letih nismo imeli toliko.
Lepo hčer imava.
Odlično sva opravila.
Kadarkoli me lahko pokliče. To ve.
Ne ve.
Kaj? -Ne ve tega.
Ne bodi žalostna. -Nisem.
Kaj si mi hotel povedati? -Kaj?
Rekel si, da bi mi rad nekaj povedal.
Kaj? -Nečesa sem se spomnil.
Neki Hakimov prijatelj ima popust na križarjenja.
Super ceno mi lahko uredi. Pomislil sem...
Lepo bi bilo s sabo vzeti malo.
Na križarko? -Ja.
To je bolje kot Pompeji.
Ustavili bi se v Tangerju, Riu...
Trgovina z mamili.
Kaj? Ne, kje pa.
Organizirano potovanje je. Bazen, ples, turistični vodnik.
In ni slabe družbe, sami upokojenci so.
Zakaj moraš biti tako hladna?
Družina smo. -Bili smo.
Shirine, oglasi se. Povej mi, kje si.
Pridi. -Nisva se poslovili.
Nič zato.
Pokliči me. Sestaniva se in pogovoriva.
Laura!
Si vedela, da je Shirine v Nici?
Si ji ti rekla, naj gre?
Ne bom odgovorila. -Zakaj? Te je sram? -Ne.
Hočem preprost odgovor na preprosto vprašanje.
Si ji ti rekla, naj gre, ali ne?
Storila sem, kar sem menila, da je prav.
In kako ti veš, kaj je prav?
Laura? -Ja?
Preprosto je.
Kako, preprosto? Pa ljubezen? To kaj pomeni?
Se je tvoje srce ohladilo? -Pusti me pri miru.
Shirine ni kot ti.
Potrebuje me, izgubljena je.
Prosim, vsaj enkrat v življenju ne bodi sebična.
Ničesar ne vem! Pusti me!
Pridi. Reci očetu adijo. -Adijo.
Kaj počneš?
Kaj si domišljaš? Da si feministična kraljica?
Povej mi, kje je.
Pusti me pri miru.
Pridi, Lou.
Povej mi, kje je, sicer bo po tebi.
Pusti me pri miru.
Če boš šel noter, bom klicala policijo.
Pokliči vse svoje prijatelje na policiji.
Pojdi ven.
Poberi se, prekleto!
Umiri se!
To reci njej.
Pusti naju pri miru.
Povej mi, kje je.
Odidi! -Utihni, ker jih boš dobila!
Kako si drzneš? -Rekla ti je, da odidi!
Utihni! -Ne govori tako z njo!
Laura, samo povej mi, kje je. -Pusti me pri miru.
Poberi se!
Nisi normalen! Stoj! -Moja hči je!
Pusti jo, prekleto!
Moja hči je.
Pusti jo!
Si to hotela?
Lahko pokličete policijo, prosim?
Stojte.
Moja hči je. -Stojte.
Njen oče je znorel.
Samo govoril bi rad z njima.
To sta moja žena in hči. Laura, to ni v redu!
Stopite proč. -Ne dotikaj se me, kreten! Laura!
Lou! -Nehaj.
Lou, prosim te. -Nehajte.
V redu je, umiril sem se.
Od tu bom govoril.
Laura, prosim te.
Pridi malo sem.
Stopi malo ven.
Si v redu?
Oče moje hčere je danes prišel v moje stanovanje
in jo odpeljal brez moje privolitve.
Sprehajali smo se, ko je prejel sporočilo bivše,
ki je že nekaj dni pri meni.
Mislim, da mu je to povedala, ker me je začel žaliti.
In udaril me je. -Dobro.
Nočem domov. Bojim se, da me čaka tam.
Nestabilen je. -Nestabilen? -Ja.
Odvisnik je.
Kaj pa jemlje? -Vse.
Dobro.
Ima dosje? -Mislim, da ne.
Nisem prepričana.
Prijavila sem...
Njega. -Dobro. -Ja. -Prijave...
Kako mu je ime?
Joachim Mage.
Kako se to napiše?
M-A-G-E.
Joachim Mage, 13. decembra 1986. -Ja.
Je to on?
Javni red in mir, grožnje, vlom.
Drži? -Ja,
to je bilo, ko sva se ločila. -Dobro.
Ta... Otok Reunion?
Tam so ognjeniki.
Guadalupe?
Ta je super.
Kanada? -Ne.
Si pa izbirčna.
Amerika?
Ja.
Amerika? Izvoli.
Našla sem jo. -Dobro.
Grem.
Lahko noč, Lou. -Lahko noč.
Si v redu?
Tukaj boš v redu.
Lepa soba je.
Jaz grem. -Ne.
Prav, bom ostala, ampak pet minut.
V redu?
Kaj misliš, kje je?
Ne vem.
Ampak...
Ni se ti treba ukvarjati z njim.
Zdi se ranljiv, ampak...
To bo prenesel.
Pravi, da je močan.
Ni posebej močan.
Včasih si želim, da bi bil mrtev.
Tvojega očeta je težko imeti rad.
Toda to ne pomeni, da ga ne smeš imeti rada.
Ga pa je najbolje imeti rad na daleč.
Mu povedati svoje, ko se mu meša.
Zakaj mi to govoriš?
Ker je živ.
Rada te imam.
Lahko noč, ljubica. -Lahko noč.
Se boš vrnila? -Bom.
Je kaj novega?
Ne.
Lazar...
Me lahko objameš?
Seveda.
Joachim, jaz sem.
V Radissonu sem.
Pridi. Čakam te.
Ne smeš se me bati.
Prav?
Kup dobrih novic imam za naju.
Križarjenje načrtujem.
Nica, Tanger, Rio.
Pričakuješ koga?
Poglej, kdo je.
Gdč. Lamari?
Odšel je.
Preglejte sosednje sobe.
Midva greva po stopnicah.
Fantje!
MEDIATRANSLATIONS