Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‪UN PROGRAM ORIGINAL DE COMEDIE NETFLIX
‪TOATE TESTELE COVID-19 ‪DE PE PLATOU AU IEȘIT NEGATIVE
‪AU FOST LUATE TOATE MĂSURILE PREVENTIVE
‪Ghidul de ascuțire a simțurilor. Da!
‪LEE SU-GEUN: GHID DE ASCUȚIRE A SIMȚURILOR
‪Nu m-am simțit niciodată așa.
‪Hai! Ghidul de ascuțire a simțurilor!
‪LEE SU-GEUN
‪Doamne!
‪Am auzit că e un loc liniștit.
‪Nu mă așteptam să aud aplauze.
‪Până la urmă, ‪cred că nu e atât de liniștit.
‪Să vedem!
‪Pare că apa e limpede.
‪Nici peștii nu sunt răi.
‪Dar nu se mișcă foarte mult.
‪Stau toți nemișcați. ‪Oare fiindcă vremea e încă rece?
‪Ce am aici? Am auzit ‪că peștii sunt înnebuniți după astea.
‪Sunt sigur că asta e de ajuns. Uite!
‪M-a costat 680,000 de woni.
‪Bine. Să vedem ce mușcă.
‪E unul. Pare interesat. Da. Hai!
‪Reacționează la momeală.
‪Mușcă din ea.
‪Doamne! Asta e!
‪Stai!
‪Da! Hai!
‪A mușcat momeala! A mușcat-o!
‪Fir-ar! Mi-a furat momeala.
‪Nu-mi vine să cred ‪că a plecat doar cu momeala!
‪Sigur știe că trebuie să o înapoieze.
‪Bine. Să vedem!
‪Ce am prins azi? Am prins mult.
‪Ăsta e încă viu. Ce e ăsta?
‪Un biban de mare. Dumnezeule!
‪E încă viu. Incredibil!
‪Am prins un rechin în apă dulce?
‪Un halibut, un somon, un biban de mare…
‪Ce e asta? Ce naiba?
‪Am prins chiar și niște litere englezești.
‪Uitați-vă la asta! E Super Junior.
‪E din trupa Super Junior.
‪Vă plac astfel de glume? Atunci ce e asta?
‪Nu am mai prins așa ceva. Ce e asta?
‪O pun așa?
‪Probă.
‪Dă-i drumul!
‪NongMill Kim!
‪NONGMILL KIM
‪- Salut! ‪- Salut!
‪Ghidul de ascuțire a simțurilor Ghidul de ascuțire a simțurilor, da
‪Ghidul de ascuțire a simțurilor Îți va ascuți simțurile
‪Ciocu' mic și stai la rând
‪Ghidul de ascuțire a simțurilor Ghidul de ascuțire a simțurilor, da
‪Sunt ghid Sunt aici ca să-ți dau sfaturi
‪Sunt expert Cu 20 de ani de experiență
‪Toți sunt surprinși Toți sunt muți de uimire
‪Încerc să fac hip-hop Iar asta îi irită pe alți rapperi
‪Mă apără Su-geun M-a luat chiar și pe Netflix
‪Fanii străini sunt ocupați cu traducerea De asta sunt coreean mândru
‪Profesorul Lee împărtășește înțelepciunea Ia repede notițe
‪Visul meu și al modelului meu S-a împlinit, în sfârșit
‪Frate Spune-mi ce să fac
‪Frate Fii atent acum
‪Frate Dă-mi un sfat
‪Vă salut pe toți Salutați-i mai întâi pe ei
‪Ghidul de ascuțire a simțurilor Ghidul de ascuțire a simțurilor, da
‪Ghidul de ascuțire a simțurilor Îți va ascuți simțurile
‪Ciocu' mic și stai la rând
‪Ghidul de ascuțire a simțurilor Ghidul de ascuțire a simțurilor, da
‪NongMill Kim!
‪Spuneți asta!
‪Eu, „ghid”, ‪voi, „de ascuțire a simțurilor”.
‪- Ghid! ‪- De ascuțire a simțurilor!
‪În ciuda pandemiei,
‪NongMill Kim a venit până aici ‪ca să mă ajute.
‪A făcut și testul pentru COVID-19.
‪M-a durut nasul îngrozitor.
‪Vă rog să îl aplaudați!
‪- Mulțumesc! A fost NongMill Kim! ‪- NongMill Kim!
‪În curând vei avea spectacole ‪în toată Europa.
‪Stai să vezi, Netflix!
‪Acum te privesc oameni din 190 de țări.
‪Se uită mulți oameni.
‪În orice caz, e timpul să începem.
‪Bun venit la ‪Lee Su-geun: Ghid de ascuțire a simțurilor‪!
‪Pregătiți scena!
‪Vino pe scenă!
‪TRANSFORMÂNDU-SE ‪ÎN GHID DE ASCUȚIRE A SIMȚURILOR
‪E CINEVA ATÂT DE NEȘTIUTOR, ‪ÎNCÂT SĂ NU APLAUDE ACUM?
‪Salut! Bun venit tuturor!
‪- Bună! ‪- Bună!
‪Bine. Sunt Lee Su-geun.
‪Compania internațională Netflix mi-a spus ‪că au de cheltuit niște bani.
‪De asta m-am îmbrăcat așa de elegant.
‪Port trening din aur.
‪E aur de 18 carate.
‪Uite ce colier!
‪Ce zice? Cred că e închiriat.
‪În fine.
‪Fiind ghid, am fluier din aur.
‪Frumos. Nu e grozav?
‪În fine… Ce e asta? Luați asta de aici!
‪Luați-o odată! La ce vă gândiți?
‪Ia-o! Cum ai putut să uiți?
‪Ce faci?
‪Cine ești?
‪- Dumnezeule! ‪- Cine ești?
‪- E Park Sung-kwang. ‪- Bună!
‪PARK SUNG-KWANG
‪Mă dau mare cu gașca mea.
‪- E o celebritate în gașcă. ‪- Stai!
‪De ce ai microfon?
‪- Credeam că te acompaniez. ‪- M-a surprins să te văd.
‪- Da? ‪- Când te-ai împiedicat fără motiv,
‪am știut că ești comediant.
‪Mi-au zis să iau găleata.
‪- Fiind comediant, trebuia să fac ceva. ‪- Bravo!
‪Următorul spectacol de comedie ‪ar trebui să-ți aparțină.
‪- Mie? ‪- Da.
‪Telespectatorii ar crede ‪că toți comedianții coreeni sunt scunzi.
‪- Amândoi suntem scunzi. ‪- Atunci…
‪Înaintea mea, ‪ar trebui să o facă cineva înalt.
‪Atunci nu faci comedie în picioare.
‪- E comedie de stat pe scaun. ‪- Exact.
‪Ce rost are? Nu contează.
‪Da. Ar fi comedie de stat pe scaun.
‪Mulțumesc foarte mult!
‪- Mulțumesc, Sung-kwang! ‪- Mulțumesc!
‪- Vizionare plăcută! ‪- Bine.
‪- Pe curând! ‪- Bine.
‪Ia găleata și șapca!
‪Cum se deosebește asta de ‪Gag Concert‪?
‪- Scuze! ‪- Europenii vor fi șocați.
‪- Îmi pare rău. ‪- E stand-up.
‪- Ar trebui să fie de înaltă calitate. ‪- Da, stand-up.
‪- Poți pleca. ‪- Bine.
‪- Relaxează-te privind în continuare! ‪- Da.
‪Mulțumesc mult, NongMill și Sung-kwang!
‪De obicei, spectacolele de stand-up ‪au un public mai mare.
‪Ați făcut și testul pentru COVID-19 ‪ca să veniți să mă vedeți.
‪- Nu sunt comode locurile? ‪- Ba da.
‪Atunci nu veți râde mult.
‪Zilele astea particip ‪la multe emisiuni de televiziune.
‪M-am apucat de pescuit.
‪Am învățat să pescuiesc ‪în emisiunea ‪The Fishermen and the City‪.
‪Nu sunt abilități deosebite.
‪Trebuie să ai asta în sânge.
‪Când mușcă un pește,
‪îl vezi și îl tragi.
‪Dacă Kyung-kyu țipă la tine ‪fiindcă ai prins singur toți peștii,
‪nu-i mai prinde!
‪Atunci, nu se mai plânge.
‪Tace iar. Trebuie să pricepi aluzia.
‪Există un tip de pește ‪numit „Hemibarbus labeo”.
‪Îl știți? Numele lui ‪te face să te gândești la simțuri.
‪Îl puteți vedea pe ecran. Tare, nu?
‪Doar aici putem face asta.
‪Așa arată.
‪E o variantă dialectală.
‪Îl prinzi adesea în apă dulce
‪și e destul de puternic.
‪Peștele ăsta refuză să priceapă aluzia.
‪Are multe oase ‪și miroase puternic a pește.
‪Îl atingi ‪și mâinile îți miros a pește zile întregi.
‪Când îl prind, oamenii îl înjură,
‪iar el se simte stânjenit.
‪În loc să își miște gura,
‪se uită la tine.
‪Asta face.
‪Am adus vorba despre asta,
‪fiindcă acest pește îmi seamănă.
‪Nu că am multe oase,
‪miros puternic sau sunt nepopular.
‪Acum am peste 40 de ani.
‪Aproape toată viața ‪m-am purtat cu mănuși cu oamenii.
‪Știți cine mă face să mă port cu mănuși ‪cel mai mult?
‪Kang Ho-dong.
‪Ați răspuns imediat.
‪Pare să știe toată lumea.
‪Kang Ho-dong.
‪În timp ce eu sunt doar un pește micuț,
‪el e un ‪amberjack‪ intimidant, ‪mai lung de un metru.
‪E enorm.
‪Când încerci să îl tragi spre tine,
‪parcă strigă să îi dai drumul.
‪Aproape că auzi asta. Atât de mare e.
‪De curând am prins un ‪amberjack ‪mai lung de un metru.
‪Era imens. Asta am prins.
‪A fost în episodul special de Crăciun.
‪A fost epuizant să-l trag.
‪Ho-dong e ‪amberjack‪-ul varietăților.
‪Nu un ‪amberjack‪ obișnuit,
‪ci unul ucigaș.
‪Nu e de glumit cu puterea lui.
‪L-am cunoscut ‪la emisiunea ‪2 Days & 1 Night‪.
‪- Două zile! ‪- O noapte!
‪O noapte!
‪Trebuia să ziceți: „Două zile”.
‪Toată lumea știe ‪că a fost filmată acum în Coreea.
‪După cum știți cu toții,
‪participanții au fost minunați ‪și au devenit toți faimoși.
‪Am mers mult cu cortul ‪în emisiunea ‪2 Days & 1 Night‪.
‪Am mers mereu cu cortul.
‪Până la urmă, m-am săturat de asta ‪și am vrut să încerc ceva nou.
‪Am încercat să nu mai merg ‪cu duba poliției.
‪M-am gândit că ar fi mai bine.
‪Sung-kwang, aplauzi.
‪De asta am părăsit emisiunea.
‪La început
‪a fost foarte greu.
‪La ‪Gag Concert‪, totul era deja planificat.
‪Dar nu știam ce să fac ‪într-o emisiune de varietăți.
‪În timpul filmării,
‪nici nu mă puteam uita la cameră.
‪M-am holbat tot timpul la ‪amberjack‪.
‪Mă tot uitam la Ho-dong
‪fiindcă nu știam ce să fac.
‪M-am hotărât să fac ce mi se zice.
‪Să nu mai încerc să fiu amuzant.
‪Să-mi fac doar treaba.
‪Puteam să fac asta.
‪Într-o zi, ‪amberjack‪-ul, Ho-dong,
‪mi-a făcut pentru prima dată ‪un compliment.
‪Pentru abilitățile de șofer.
‪Unii probabil că știu.
‪„N-am remarcat când ai frânat. ‪Cum s-a oprit mașina?
‪Am făcut stânga, dar n-am simțit nimic.
‪Cum am ajuns atât de repede ‪în provincia Gangwon?
‪Mașina mea de serviciu de atunci
‪era un Carnival, ‪ca în cazul multor altor celebrități.
‪E o dubiță foarte plăcută.
‪Am schimbat mașinile de șase ori.
‪Îmi instalau camere în dubă
‪folosind multă bandă adezivă.
‪Acum folosesc echipament mai bun.
‪Pe atunci, ‪foloseau bandă adezivă pentru orice.
‪E imposibil ‪să îndepărtezi complet banda adezivă.
‪O dată, am adormit în dubă.
‪Când m-am trezit și am încercat să ies,
‪nu-mi puteam mișca mâna. ‪Era lipită de restul de bandă adezivă.
‪Folosind bandă adezivă,
‪un cuplu nefericit ‪poate fi mereu împreună.
‪Banda adezivă e nemaipomenită.
‪Fiind un simplu om,
‪obosesc atunci când conduc mult.
‪Într-o zi, conduceam de multe ore.
‪Dar ceilalți din dubă…
‪Ce rost are să ai camere? ‪Nimeni nu-mi vorbea.
‪Toți dormeau profund, cu gurile deschise.
‪Eun Ji-won își lovea capul de geam ‪în mod repetat,
‪dar nu se trezea.
‪Ho-dong sforăia asurzitor.
‪Eram furios. Nimeni nu vorbea cu mine.
‪„Mă consideră șoferul lor? ‪Care e rolul meu în echipă?”
‪Peisajul e superb de-a lungul râului Dong.
‪Dar trebuie să conduci cu atenție. ‪Altfel, poți să cazi de pe stâncă.
‪M-am gândit dacă să zbor de pe stâncă.
‪Aș putea deveni gazda principală.
‪Îi distribui pe cei șase preferați ‪și preiau emisiunea.
‪Gândindu-mă la asta,
‪l-am văzut pe Seung-gi
‪în spate.
‪Dormea ca un înger.
‪Nu scotea niciun sunet.
‪Nu am fost în stare să fac asta ‪de dragul lui.
‪Încă ceva. M-am uitat la Ho-dong.
‪Chiar dacă am cădea în prăpastie, ‪capul lui e o cască.
‪Dacă supraviețuia,
‪puteți ghici ce s-ar fi întâmplat.
‪Aș fi preferat să mor ‪decât să dau ochii cu el.
‪În cele din urmă m-am răzgândit
‪și am putut să zâmbesc iar așa.
‪Habar nu aveți ‪cât am condus în perioada aia.
‪M-am săturat de condus. ‪Încă încerc să evit asta.
‪Și când nu sunt beat,
‪folosesc un șofer ‪ca să nu fie nevoie să conduc.
‪După ce am folosit atât acest serviciu,
‪le-am devenit exemplu.
‪Unu, doi, trei, patru.
‪Numărul de telefon E același…
‪De ambele părți
‪Așa s-a întâmplat.
‪Trebuie să fii la fel ‪și în ambele ipostaze.
‪Totuși, în privința lui Ho-dong,
‪odată ce te remarci în fața lui,
‪te poate face vedetă.
‪Vă amintiți cum striga „Seung-gi” ‪tot timpul?
‪Am reușit să-i atrag atenția.
‪S-a întâmplat ‪când filmam prima noastră premieră.
‪Am început să ne prezentăm.
‪„Bună! Sunt Eun Ji-won.”
‪Seung-gi a zis de melodia ‪„Ești iubita mea”.
‪Nu știu dacă avea sau nu iubită. ‪Totul mergea bine.
‪Apoi a venit rândul meu.
‪Deodată, Ho-dong a zis:
‪„Atenție! Cel mai bun comediant ‪al vremurilor noastre.
‪Acest om minunat ‪îi poate face pe toți să râdă
‪doar prezentându-se.
‪Să auzim ce are de zis!
‪Nu veți fi dezamăgiți!”
‪Mă pregătea de eșec.
‪Înțelegeți ce zic, nu?
‪Am început să am transpirații reci.
‪Încă am coșmaruri.
‪Dar știți ceva? ‪Am reușit să-i fac pe toți să râdă.
‪„Salutare, lume!”
‪Datorită acelui salut, ‪am făcut și o reclamă.
‪Pe atunci mă purtam cu mănuși cu Ho-dong.
‪Dar, în prezent,
‪și el se poartă cu mănuși cu mine.
‪„Su-geun, du mâna la față!
‪Mă voi preface că te pălmuiesc.”
‪Apoi mă pălmuiește, iar eu mă prefac.
‪Înainte mă striga și mă pălmuia imediat.
‪Acum e mai atent cu mine.
‪Dar, dacă nu era Ho-dong,
‪nu aș fi ajuns atât de departe.
‪Dar, mai ales, ‪unii poate își amintesc asta.
‪În ‪2 Days & 1 Night‪,
‪ne-am retras o dată ‪și am luat ceaiul împreună.
‪Iar cineva a adus kaki.
‪În loc să le mănânce imediat,
‪Ho-dong a întrebat deodată:
‪„Știe cineva ‪cum se spune «kaki» în engleză?”
‪Dacă Seung-gi știa răspunsul, gata.
‪Nu ar fi fost amuzant.
‪Dar Seung-gi părea pierdut.
‪Nimeni nu știa răspunsul.
‪M-am gândit că e șansa mea să fac o glumă.
‪„Nimeni nu știe răspunsul?
‪Repetați după mine:
‪«Amar.»”
‪Toți au pufnit în râs.
‪Lui i s-a părut comic.
‪„Cum se zice «mandarină» în engleză?”
‪„Acru.”
‪„Acru.” Era perfect.
‪De fapt, oscilam
‪între „acru” și „Jeju”.
‪Nu mă puteam hotărî.
‪Pot spune orice fruct.
‪„Cum zici «pepene» în engleză?
‪Într-o silabă: «scuip».
‪Ce altceva?
‪- Ce? ‪- «Banană».
‪E deja în engleză.
‪„Pepene coreean”? Doamne!
‪Acela e un pic cam lung.
‪„Semințe în caca.”
‪Așa zici „pepene coreean” în engleză.
‪Nu vă prefaceți că nu înțelegeți!
‪Mult timp ‪m-am purtat cu mănuși cu Ho-dong.
‪De curând am cunoscut pe altcineva
‪care mă face să mă port cu mănuși.
‪Să vă arăt!
‪El e.
‪E foarte răutăcios
‪și e mereu furios.
‪Are obrajii umflați
‪și e gata de atac în orice moment.
‪E comediantul Lee Kyung-kyu.
‪L-am cunoscut recent și i-am zis:
‪„Fac un spectacol de stand-up cu Netflix.
‪Se numește ‪Ghid de ascuțire a simțurilor‪.”
‪A zis: „Poftim? «Ghid ‪de ascuțire a simțurilor» Ce e asta?”
‪A țipat la mine, deși putea vorbi calm.
‪L-am întrebat dacă îl pot înfățișa ‪ca pe un pește-balon.
‪„Nu! Nu sunt un pește-balon obișnuit. ‪Sunt unul dungat!
‪E savuros.
‪Dar veninul lui poate ucide.”
‪E foarte amabil ‪cu cei care sunt drăguți cu el.
‪Dar, dacă îl enervezi, poți să mori.
‪Se încruntă mereu.
‪E mereu gata să atace.
‪De parcă are bandă adezivă pe frunte.
‪Mergem la pescuit
‪și îl supără tot.
‪Îl supără vremea frumoasă.
‪Îl supără și ploaia.
‪Se înfurie pe căpitan ‪dacă nu mușcă peștele.
‪„De ce ai ales azi?”
‪Se înfurie dacă unul din noi prinde.
‪Iar dacă prindem mult,
‪e furios că îl dor brațele.
‪Uneori, după ce a stat mult în barcă, ‪obosește.
‪Atunci face o glumă ‪și e important să observi.
‪Trebuie să-ți dai seama ‪dacă glumește sau vorbește serios.
‪De când petrec atâta timp cu el,
‪îmi dau seama imediat ‪dacă glumește sau nu.
‪În timp ce pescuim,
‪țipă deodată la mine: „La ce te holbezi?”
‪Atunci îi răspund imediat. ‪„Tu?” „La Kyung-kyu.”
‪„Cine ești?” „Colegul tău comediant.”
‪„Uită-te la tine!” „Bine. Uite-mă!”
‪„Uite-mă!” Kyung-kyu pufnește în râs.
‪E foarte fericit că intru în jocul lui.
‪Dar unii nu își dau seama.
‪Când Kyung-kyu glumește, se vede. ‪Pare extrem de agresiv.
‪„La ce te holbezi?” Glumește.
‪Uneori pare mai serios.
‪„La ce te holbezi?”
‪Înseamnă că nu e binedispus
‪și într-adevăr vrea ‪să nu te mai holbezi la el.
‪Dar unii nu pricep aluzia.
‪Totuși, nu voi da nume.
‪„La ce te holbezi?”
‪„Ce crezi?”
‪Corneea mea te scanează și mă uit la tine.
‪Te deranjează?”
‪Ei zic asta.
‪- Ji Sang-ryeol. ‪- Da. Ji Sang-ryeol.
‪Apoi Kyung-kyu zice: „Ce-i cu tine?
‪Nici nu putem difuza asta.
‪Ai înnebunit?”
‪E important să pricepi aluzia.
‪Acum fac parte ‪dintre comedianții cu vechime.
‪De obicei apar la televizor ‪cu Ho-dong și cu Kyung-kyu
‪și poate mă credeți încă tânăr.
‪Sunt printre cei mai în vârstă.
‪Când filmez,
‪uneori trebuie să mă port cu mănuși ‪cu cei mai tineri decât mine.
‪Fac adesea spectacole cu grupuri de idoli.
‪De obicei, vin la treabă îmbrăcat lejer.
‪Dar hainele purtate de cei mai tineri
‪mi se par ciudate.
‪Nu înțeleg.
‪Toate sunt haine de designer, ‪dar nu înțeleg.
‪Despre cine credeți că vorbesc?
‪Despre Song Min-ho. Adică MINO.
‪Are haine foarte șic.
‪Adolescenții și cei de 20 de ani ‪le iubesc.
‪Dar eu nu pricep.
‪Toate sunt haine de designer.
‪Așa îl salut pe MINO:
‪„Salut, ZZ!”
‪„ZZ! Ce faci?”
‪Mă întreabă ce înseamnă „ZZ”.
‪Înseamnă „zorzoane”.
‪Poartă foarte multe bijuterii.
‪Îți place. Cred că ești fanul lui MINO.
‪Uitându-se la emisiune ‪oameni de toate vârstele, m-am gândit
‪că ar fi mai bine ‪să se îmbrace mai îngrijit.
‪Dacă îl întreb de haine, ‪zice că ăsta e stilul lui.
‪Tinerii au început să mă trateze ‪cum m-am purtat eu cu Kyung-kyu.
‪E un semnal de alarmă.
‪„Fiecare are propriul stil.
‪În loc să caut nod în papură, ‪ar trebui să-i iau așa cum sunt.”
‪Pe vremuri era și mai important ‪să pricepi aluzia
‪când filmai emisiuni de televiziune.
‪Trebuia să filmăm ‪o emisiune cu camera ascunsă,
‪dar se vedeau toate camerele.
‪Am primit un telefon.
‪„Îmi împrumuți 40 de milioane de woni?”
‪Văzând camerele,
‪ceri numărul de cont.
‪Cine face asta? Știai ce se petrece,
‪dar trebuia să te prefaci că nu știi.
‪Atunci erau frecvente ‪emisiunile de hipnoză,
‪dar erau foarte ciudate.
‪Știu că râdeți fiindcă vă amintiți.
‪Eram cu alți comedianți ‪în sala de așteptare
‪și a intrat producătorul.
‪„Acest hipnotizator e nemaipomenit.
‪L-am pus la încercare și i-a hipnotizat ‪pe toți cei zece membri ai echipei.
‪Unul a văzut-o pe răposata lui mamă,
‪cineva a zis că a fost prințesă ‪în viața anterioară.
‪Toți zece au avut rezultate.”
‪De ce ne-a zis asta?
‪- Ca să intri în joc. ‪- Încerca să ne spună…
‪să intrăm în joc.
‪Asta zicea indirect.
‪Pricepeam aluzia, ‪așa că am intrat în cameră.
‪Apoi a început.
‪„Privește bila asta!
‪Când zic «soare roșu», vei adormi.
‪Soare roșu!”
‪În mod normal, ai adormi așa.
‪Dar eu aveam exces de zel.
‪„Soare roșu!”
‪Mi-a căzut capul. ‪Toți comedianții fac la fel.
‪Nu-mi ieșea din minte fața producătorului.
‪Voiam să mă descurc bine.
‪„Ce fel de întrebări ‪va pune hipnotizatorul?
‪Ce să răspund?”
‪Aveam în cap multe întrebări din astea.
‪Hipnotizatorul m-a întrebat:
‪„Unde ești acum, Su-geun?”
‪„Lângă tine.”
‪„Chiar lângă tine.”
‪„Cine e cu tine?”
‪„Cine altcineva? Tu. Suntem doar noi doi.”
‪Dacă ziceam asta, ar fi fost comic.
‪Dar nu am putut.
‪I-am zis: „Văd un șemineu.
‪Cineva face focul în cuptor.”
‪„Cine?” „Cred că e bunica.
‪Plânge.”
‪Nu eram hipnotizat.
‪Inventam lucruri.
‪Mi-a pus mai multe întrebări.
‪„De ce plânge?”
‪„Din cauza ta.”
‪Am vrut să zic asta, dar nu am putut.
‪Am zis că nu știu,
‪că pur și simplu plânge.
‪Asta l-a făcut încrezător. ‪Mă credea total hipnotizat.
‪Mi-a dat ceva.
‪Am luat. Mirosea a ceapă.
‪„De acum încolo, orice bagi în gură
‪va avea gustul unui măr delicios.
‪Vei mânca un măr.”
‪Dar, evident, era o ceapă.
‪Mi-a îndesat-o în gură.
‪Dar simțeam mirosul.
‪Am mușcat.
‪Mi-a venit să plâng.
‪Dar nu puteam să zic că e o ceapă.
‪„Ce e asta?
‪N-am mai gustat un măr atât de bun.
‪Bunico! Ia și tu!
‪Hai, bunico!”
‪„Ce zice?”
‪„Nebunule! Vrei să mănânc asta?”
‪Asta i-am spun că zice.
‪A priceput aluzia și a zis să mă trezesc.
‪În spate, producătorul părea mulțumit.
‪Mi-a făcut semn.
‪Cei care nu pricep aluzia
‪se încruntă cum mușcă din ceapă.
‪Mai mănâncă una și iar se încruntă.
‪După cinci cepe ‪zic, în sfârșit, că e delicioasă.
‪Nu pricep aluzia.
‪E important să pricepi aluzia ‪când filmezi emisiuni de televiziune.
‪De vreme ce mă pricep la asta,
‪credeam că așa vor fi și copiii mei.
‪Se pare că asta nu se moștenește.
‪Am învățat să fac asta de unul singur.
‪Fiului meu Tae-jun îi place gimnastica.
‪E cel mai mare.
‪Cred că se numește „Tkatchev”. ‪Să vă arăt niște poze!
‪E el făcând gimnastică.
‪E în clasa a șaptea.
‪Uitați-vă! E în aer.
‪Asta e gimnastică. Uitați!
‪E pe o bară fixă.
‪E foarte curajos. ‪Reușește tot felul de lucruri.
‪Într-o zi, chicotea în camera lui.
‪Parcă punea întrebări cuiva.
‪M-am dus să văd.
‪Se uita la o emisiune în direct ‪pe internet.
‪Părea că sunt sute de telespectatori,
‪dar erau doar trei.
‪Fiul meu era participantul cel mai activ.
‪Într-o zi, mi-a zis serios
‪că vrea să meargă în SUA.
‪M-am gândit că, în sfârșit, crește.
‪Probabil că vrea ‪să-și lărgească orizonturile,
‪să învețe engleză ‪și să aibă noi experiențe.
‪Am hotărât să-l susțin cu orice preț.
‪L-am întrebat:
‪„Tae-jun, de ce vrei să mergi în SUA?”
‪Mi-a răspuns ‪că în SUA sunt multe bare orizontale fixe.
‪Așa e?
‪Cred că aici sunt oameni ‪de la sediul central Netflix.
‪Am vrut mult să-i întreb asta:
‪„Câte bare orizontale…
‪Câte bare de fier sunt în America?”
‪Habar nu am cine i-a zis asta.
‪Diseară e altă emisiune în direct, ‪așa că o să-l întreb.
‪Pe modelul lui Tae-jun.
‪Aș fi al patrulea telespectator.
‪Trebuie să știe răspunsul.
‪Așa mi-am dat seama ‪că istețimea nu se moștenește.
‪Mai am un fiu.
‪Seamănă cu mine.
‪Într-o zi beam ceva.
‪Eram cu soția și cu cei doi fii. ‪Le-am zis serios fiilor
‪că mama și tata ‪vor construi o casă mică la țară
‪și vor locui acolo până la moarte.
‪„Dacă mama moare prima, o voi urma.
‪Asta plănuim. Ei să facă ce vor!
‪Să uite de barele orizontale fixe!
‪Le-am zis serios ca să-i trezesc.
‪„Dar vă vom lăsa niște bani.”
‪Tae-seo, celălalt fiu, a zis ‪că nu-i pot lăsa așa.
‪L-am întrebat de ce.
‪Mi-a zis să le spun mai întâi ‪unde sunt banii.
‪Mi s-a părut foarte amuzant.
‪Chiar a zis asta.
‪E deștept. Vrea să știe.
‪Tae-jun, fiul cel mare, sigur e mai matur.
‪„Îți pasă mai mult de bani
‪decât de mama și de tata? Cum ai putut?
‪E mai important să fie sănătoși ‪și să rămână cu noi.”
‪Apoi m-a întrebat ‪dacă vor fi bare orizontale la țară.
‪Am inventat asta.
‪V-a plăcut?
‪Cred că modul în care am fost crescut
‪m-a făcut așa de isteț.
‪Am schimbat multe școli.
‪Am fost la două absolviri ‪ale școlii primare.
‪În toate pozele din copilărie
‪mă uit la cineva.
‪Unde mă uit?
‪Priviți!
‪La cine se uită puștiul?
‪Se uită la cineva.
‪Într-o zi,
‪în școala primară,
‪jucam fotbal cu niște prieteni.
‪Eram în clasa a treia sau a patra.
‪Asta e școala mea. Și jucam fotbal.
‪Deodată, ‪în curtea școlii a intrat un cultivator.
‪Pe cultivator
‪era un mic șifonier.
‪Da, așa.
‪Am zis că era un șifonier mic.
‪E bine. Lasă!
‪Era și un ventilator electric ‪încărcat pe cultivator.
‪Nici el nu era așa de mare.
‪E în regulă. Lasă!
‪E un ventilator electric.
‪Cultivatorul a intrat brusc.
‪Credeam că e vreun bătrân nebun.
‪Erau copii care se jucau ‪și ar fi putut fi periculos.
‪De ce să-l conduci acolo?
‪Când m-am uitat cu atenție, era tata.
‪Tata conducea cultivatorul
‪încărcat cu toate lucrurile alea.
‪Stai! Nu purta șapcă.
‪E în regulă. Să presupunem că purta.
‪În orice caz, el era.
‪Apoi mi-a zis să urc.
‪Le-am zis prietenilor ‪că ne vedem a doua zi
‪și că regret că trebuie să plec devreme, ‪ca de obicei.
‪Apoi am pornit.
‪Dar tata a luat-o ‪în direcția opusă față de casă.
‪Cultivatorul a mers mai departe.
‪Întruna.
‪Tata s-a întors din când în când.
‪Nu ca să se asigure că mai eram acolo,
‪ci că nu căzuse ventilatorul electric.
‪Nici nu l-am întrebat. ‪Stăteam acolo, în spate.
‪Am ajuns într-un cartier total diferit.
‪Mi-a zis că din ziua aceea, ‪locuim amândoi în acea casă.
‪În apropiere era o școală micuță.
‪„De mâine mergi la acea școală.”
‪Nu am înțeles ce se întâmplă. ‪Apoi a apărut o doamnă.
‪O văzusem de câteva ori în cartier.
‪Tata mi-a zis că acum e mama mea.
‪Dar aveam deja o mamă.
‪Am făcut pipi în pat ‪cât am fost la gimnaziu.
‪S-a întâmplat,
‪fiindcă tata și mama mea…
‪Îi spuneam „doamnă”, dar acum e „mama”.
‪Acum e bătrână ‪și e cu tata de zeci de ani.
‪Nu puteam merge la baie ‪ca să nu-i trezesc.
‪Nu știu de ce, uneori tata dădea din mână
‪în fața mea ca să verifice dacă dorm.
‪Nu știu de ce făcea asta.
‪În orice caz, așa făcea.
‪Nu știu de ce.
‪Mă îndoiesc că voia să verifice ‪dacă mai trăiesc.
‪Asta s-a întâmplat luni întregi.
‪Tot dădea din mână noaptea în fața mea.
‪Tot nu știu despre ce era vorba.
‪Eram prea mic să înțeleg.
‪De sărbători, l-am vizitat pe tata
‪și am recreat scena.
‪Uitați o fotografie!
‪A fost făcută în vacanța de Anul Nou.
‪Ies din cadru, nu? O să vă zic de ce.
‪Nu a avut cine să ne facă poză.
‪Tata are 80 de ani ‪și e cel mai tânăr de acolo.
‪Pe asta a făcut-o ‪un bărbat de 90 de ani care trecea.
‪A tot apăsat prea mult pe buton ‪și a ajuns să filmeze.
‪Nu știu pe ce a apăsat. ‪Mi-a lăsat în telefon opt selfie-uri.
‪În unele poze, apare ‪doar o parte din cultivator.
‪Asta e cea mai bună.
‪Am vrut să recreez momentul
‪în care l-am întrebat pe tata unde mergem.
‪Exact așa arăta atunci.
‪Fiul lui are succes ‪și chiar îi dă uneori bani.
‪Ar trebui să zâmbească mai mult, ‪dar tot rigid pare.
‪La scurt timp după ce am făcut poza aia,
‪tata s-a îmbolnăvit
‪și a suferit o operație serioasă.
‪Nu sunt sigur ‪că ar trebui să spun asta aici,
‪dar săptămâna trecută…
‪s-a însănătoșit.
‪Am primit un telefon.
‪Acum e foarte sănătos.
‪Tata nu se poartă cu mănuși cu nimeni.
‪Merge mereu înainte, ‪indiferent de situație.
‪O dată, în școala primară,
‪m-am trezit dimineața și era plecat.
‪Eu și fratele meu am intrat în panică.
‪Nu aveam mâncare,
‪așa că fratele meu a gătit ce a putut.
‪A treia zi, tata s-a întors.
‪L-am întrebat unde a fost. ‪A zis că a fost în excursie.
‪A fost în excursie.
‪„De ce nu ai lăsat niciun ban?” ‪„Nu i-ați găsit?”
‪Din colțul camerei mici,
‪a luat o bancnotă de 5,000 de woni ‪și ne-a dat-o.
‪O mototolise și o aruncase acolo.
‪O dată era Ajunul Crăciunului.
‪Tata a zis că a doua zi era Crăciunul.
‪E tot ce a zis.
‪Ne-am gândit că știe ‪că a doua zi era Crăciunul.
‪Noaptea, înainte de culcare, ‪i-am luat o pereche de șosete militare.
‪Din alea imense.
‪Le-am atârnat înainte de culcare.
‪A doua zi dimineața, ‪am aflat că și le pusese și a plecat.
‪Și le-a pus și a plecat.
‪Cred că a vrut ‪să poarte șosete groase de Crăciun.
‪E singura amintire de Crăciun ‪pe care o avem eu și fratele meu.
‪Trebuia o poză de la prima zi de naștere ‪pentru o emisiune.
‪L-am întrebat pe tata ‪dacă are o poză din acea zi.
‪A zis că nu. „De ce?”
‪„Nu am dat petrecere.”
‪În cele din urmă, ‪am împrumutat o poză de la Byung-man.
‪Dintre toți, ‪el semăna cel mai mult cu mine.
‪L-am întrebat dacă are poze și avea.
‪Din câte știu, ‪nici familia lui nu era bogată.
‪El e Kim Byung-man.
‪Cine ar zice? L-am întrebat pe tata
‪dacă seamănă cu mine. ‪A zis că semănăm leit.
‪„Nimeni nu o să-și dea seama. ‪Puștiul pare deștept.”
‪M-am gândit că o să se scuze.
‪A zis doar că seamănă leit cu mine.
‪Apropo de copii,
‪ați văzut copii oarecum drăguți?
‪Nu toți copiii sunt frumoși și drăguți.
‪O prietenă vine uneori cu copilul.
‪Iar eu zic:
‪„Dumnezeule! Draga mea!
‪Ce mare s-a făcut!
‪Parcă ieri erai însărcinată.
‪Doamne! Uite ce mare e acum!”
‪Nu comentez înfățișarea copilului, ‪ci cât de mult a crescut.
‪”Dumnezeule! Incredibil! Doamne!”
‪Înțelegeți, nu?
‪Nu vreau să jignesc pe nimeni.
‪Uneori zic:
‪„Un băiat…” Dar părintele zice că e fată.
‪Apoi zic că îi trebuie un băiat.
‪„Sigur va fi la fel de frumos ca fata.
‪Vei fi un tată grozav.”
‪Trebuie să te gândești repede la ceva.
‪Mereu e mai bine să presupui ‪că bebelușul e fată.
‪„Doamne! Ce prințesă frumoasă!”
‪Chiar dacă e băiat, ‪mamelor le place să audă asta.
‪„E băiat? Dar ce frumos e!
‪Cred că seamănă cu tine.” ‪Asta nu va jigni pe nimeni.
‪Câți bani dați în dar la nuntă? ‪Aveți reguli?
‪Dacă e cunoștință, 50,000 de woni.
‪Dacă e prieten apropiat, 100,000.
‪Dacă e membru al familiei, ‪între 200,000 și 300,000 de woni.
‪Dacă nu ați vorbit de cinci sau șase ani,
‪un emoji e de ajuns.
‪Un emoji e de ajuns.
‪Dacă răspunzi și începi să vorbești,
‪trebuie să mergi la nuntă.
‪Un emoji va semnala ‪că prietenia s-a terminat.
‪E o idee proastă să începi să vorbești.
‪E neclar, nu?
‪O cunoștință m-a invitat la nuntă.
‪Am adus 100,000 de woni.
‪Un prieten încă nu retrăsese numerar,
‪așa că l-am urmat la bancomat.
‪Apoi l-am văzut retrăgând 200,000 de woni.
‪Eram mai apropiat de mire decât el.
‪Îmi făceam griji ‪că îl voi dezamăgi pe mire.
‪Doamne! Așa că am ajuns să scot ‪încă 200,000 de woni.
‪M-am gândit că trebuie să dau mai mult.
‪Am dat 300,000 de woni.
‪Când a venit rândul prietenului meu,
‪a cerut patru plicuri ‪și a pus în ele câte 50,000 de woni.
‪Le dădea din partea altor prieteni.
‪Măcar dacă le dădea el primul!
‪Aș fi dat doar 100,000 de woni.
‪Mai întâi l-am dat pe al meu, ‪iar el a dat patru plicuri.
‪Nimeni nu m-a despăgubit.
‪Ce enervant! Nu?
‪Nu e foarte neclar?
‪Nu e vorba doar de nunți. ‪La fel sunt și primele zile de naștere.
‪Spre exemplu, Sung-kwang.
‪Să zicem că bebelușul scumpului meu coleg ‪împlinește un an.
‪Fiind apropiați,
‪hotărăsc să-i dau un milion de woni.
‪Sunt superiorul lui. Deci, bineînțeles.
‪Ajung la petrecere cu un milion de woni.
‪„Felicitări, Sung-kwang!”
‪Dar văd că soția e însărcinată.
‪„Nu! Dacă îi dau acum un milion de woni,
‪va trebui să-i dau încă un milion ‪data viitoare. Stai!”
‪Merg la toaletă și scot 500,000 de woni.
‪Îi dau lui Sung-kwang 500,000 de woni.
‪Ar trebui să fac același lucru ‪peste un an.
‪Asta fac acum.
‪Când aud de o zi de naștere, sun și întreb
‪dacă ar trebui să fiu MC.
‪Dacă eu sunt gazda… Înțelegeți, nu?
‪Sunt plătit.
‪În loc să fac un cadou, ‪încerc să fiu gazda.
‪Am fost instructor de agrement.
‪Am condus multe evenimente ‪în diverse regiuni.
‪Regiunile diferite au dialecte diferite.
‪Dialectul ‪chungcheong ‪a fost cel mai interesant.
‪„Las-o baltă! Termină! Hai!”
‪Tot ce zici sună la fel.
‪Și are aceeași urmare. Așa.
‪Dar nu totul se termină la fel.
‪Dialectul din Cheonan și din Asan ‪e foarte interesant.
‪Acolo locuiește prietenul meu Sang-won.
‪Când plec, zice: „Deja pleci?
‪Rămâi să mănânci cu noi! Ei?”
‪„Rămâi să mănânci cu noi! Ei?”
‪„Ce faci de sărbători? ‪De ce nu suni niciodată? Ei?”
‪Așa cum cântărețul Lee Seung-chul ‪susține o notă
‪și vorbește așa:
‪„Ce faceți?
‪Veniți la cafea! Ei?”
‪De ce nu spune lent toată propoziția?
‪Spune foarte repede prima parte
‪și o lungește pe ultima.
‪„Vino să mă vezi când ai timp! Ei?”
‪Acesta e dialectul ‪chungcheong‪.
‪Mă întreb dacă străinii vor înțelege asta.
‪Chiar și în viața de zi cu zi,
‪deseori ne purtăm cu mănuși cu oamenii.
‪Poate că unii chiar s-au simțit prost ‪să vină azi aici.
‪Acum aș vrea să vă dau un sfat ‪despre cum să vă comportați.
‪Azi sunt ghidul.
‪Vrea vreunul dintre voi
‪să vă dau un sfat?
‪Ridicați mâna și vă răspund la întrebări!
‪Femeia din spate. Hai!
‪- Să mă ridic? ‪- Vezi ce vor oamenii!
‪În regulă. Ce te frământă?
‪Sunt primul copil.
‪Din ambele familii.
‪- Din partea mamei și a tatălui? ‪- Da.
‪Doamne! Bine.
‪Nu știu dacă de asta, ‪dar mă simt incomod acasă.
‪Mereu mă port cu mănuși acasă.
‪- Și? ‪- Sunt mereu mediatoarea.
‪- Te simți incomod acasă? ‪- Da, acasă.
‪Dacă plec câteva zile de acasă,
‪familia se ceartă mereu, ‪iar situația devine dificilă.
‪- Locuiești cu părinții? ‪- Da.
‪- Nu e ca familia mea, nu? ‪- Nu.
‪- Nu e așa. ‪- Atunci ce e?
‪Nu mă pot relaxa acasă.
‪Mă port mereu cu mănuși.
‪Chiar și când părinții mănâncă împreună,
‪dacă încep să ridice glasul,
‪trebuie să ies și să stau cu ei, ‪dar sora mea…
‪Îmi pare rău. ‪Nu știu cum te pot ajuta în cazul ăsta.
‪Dacă te muți, ‪te-aș putea ajuta să găsești casă.
‪- Ai frați? ‪- Am o soră mai mică.
‪- Cât are? ‪- Are 20 de ani.
‪- Ea nu se poartă cu mănuși? ‪- Nu.
‪Atunci fă ca ea!
‪E simplu.
‪De ce să duci toată povara?
‪Fiind primul copil în ambele familii,
‪e de înțeles ‪că părinții se bazează mult pe tine.
‪- Da. ‪- Nu poți ignora asta.
‪E în regulă dacă e familia ta.
‪E enervant ‪să te porți cu mănuși la serviciu.
‪Dacă e familia ta, nu e mare lucru.
‪E doar un mod de comunicare, nu?
‪Dacă părinții tăi nu s-ar certa,
‪nu ai vorbi deloc cu ei.
‪Te-ar preocupa telefonul, în camera ta.
‪Se ceartă intenționat, ‪doar ca să vorbească cu tine.
‪Ei reunesc familia.
‪Acum se vorbește rar.
‪Vorbim doar despre noi.
‪Părinții tăi par să folosească ‪o tehnică foarte avansată.
‪Nu sunt divorțați. Încă locuiesc împreună.
‪- Trebuie bandă adezivă? ‪- Nu.
‪Nu. Așa e? Atunci e în regulă.
‪- Sunt alături de tine. ‪- Mulțumesc!
‪Dacă poți să vorbești relaxat despre asta, ‪nu e ceva serios.
‪Altcineva?
‪Bărbatul din față.
‪Anul trecut am absolvit facultatea,
‪iar acum caut serviciu.
‪Fiind șomer de un an,
‪trebuie să mă port cu mănuși acasă.
‪De sărbători, mătușile mă întreabă
‪- …când îmi găsesc serviciu. ‪- Da.
‪Pun aceste întrebări.
‪Din fericire, nu mi-am vizitat rudele
‪din cauza pandemiei de anul acesta.
‪M-am simțit ușurat că nu a trebuit ‪să-mi văd bunica și mătușile.
‪Vrei să continue pandemia?
‪Nu. Nu e vorba de asta.
‪Ar trebui să se termine curând ‪ca să găsesc mai ușor serviciu.
‪Chiar sper.
‪Dar mă simt incomod acasă.
‪Îmi poți da un sfat în legătură cu asta?
‪Câți ani ai?
‪Am 27 de ani.
‪Ești tânăr. Ai făcut și armata.
‪Faci ce vrei.
‪Ai zis că ai 27 de ani.
‪Cine știe dacă reușești ‪la 28, 29 sau 30 de ani?
‪Când se întâmplă, ‪poartă-te frumos cu părinții!
‪Vor fi fericiți.
‪Tata îmi închidea imediat când îl sunam.
‪Când eram un nimeni, închidea imediat.
‪Așa că nu îl vizitam niciodată. Așa e.
‪„Prietenul tău cutare ‪s-a făcut mecanic auto,
‪iar acum e manager.
‪Tu ce faci cu viața ta?”
‪Dar acum e așa:
‪„Ce petrecere a dat Su-geun pentru mine!” ‪Așa e.
‪Așteaptă ziua aia! Faci parte din familie.
‪Familia ta e îngrijorată pentru tine.
‪Nu îți caută nod în papură.
‪Nimeni nu te poate aștepta ‪mai mult decât familia.
‪Asta e foarte important. Familia.
‪Sung-kwang, fă și glume de-astea! ‪Altfel, oamenilor nu le va plăcea.
‪Altcineva? Întrebați-mă!
‪Hai! Femeia de acolo!
‪M-am angajat în noiembrie.
‪Felicitări!
‪Am găsit serviciu imediat după liceu.
‪- Imediat? ‪- Da.
‪Uită-te la ea!
‪Dacă ea poate, poți și tu.
‪- Și? ‪- Sunt mult mai tânără
‪- …decât șefii și colegii… ‪- Continuă!
‪Mă simt incomod.
‪Cu cât sunt mai mari?
‪Au cu vreo nouă ani mai mult decât mine.
‪Nu îi strigi folosindu-te de funcția lor?
‪În afară de director ‪și de directorul adjunct,
‪la serviciu nu există o ierarhie clară.
‪Nu sunt multe niveluri diferite.
‪Sunt mai mulți bărbați decât femei.
‪De obicei îi strig pe numele mic ‪sau zic: „Mă scuzați!”
‪Poți folosi „domnule” sau „doamnă”?
‪Cred că asta sună cel mai bine.
‪Dacă un coleg mult mai tânăr ‪te strigă pe numele mic
‪și te roagă să faci un lucru,
‪se mărește și mai mult distanța. Nu crezi?
‪Ei folosesc termeni de politețe.
‪- Cine? ‪- Colegii.
‪Urcă pe birou și strigă: ‪„Gata cu termenii de politețe!”
‪Îi folosesc ca să fie respectuoși.
‪- Înțeleg. ‪- E normal.
‪Doar fiindcă ești mai tânără…
‪- Cum te cheamă? ‪- Yeon-u.
‪„Yeon-u! Fă asta! Vino!”
‪Asta e inacceptabil ‪când interacționezi cu alții.
‪Meriți respect.
‪Sigur că ar trebui să fie respectuoși.
‪Îi respectă chiar și pe cei mai tineri.
‪Sigur că e un loc de muncă foarte bun.
‪E imposibil să nu te îngrijoreze ‪ce cred alții.
‪Dar părerea cui ar trebui ‪să ne preocupe cel mai mult?
‪A noastră.
‪Ne preocupă mai mult propria părere ‪decât a altora.
‪Dar doar tu hotărăști ‪ce vrei să te preocupe.
‪Vreau să vă dau un ultim sfat.
‪Trăiți cum vreți!
‪Fiți voi înșivă!
‪Să nu vă pese ce cred alții!
‪Faceți ce vreți!
‪Indiferent de gen, de vârstă
‪și de momentul vieții voastre,
‪trăiți cum vreți, ‪fără să vă preocupe părerea altora!
‪Indiferent de momentul în care vă aflați. ‪Unde ne aflăm acum?
‪La sfârșitul spectacolului.
‪Dar nu fiți triști!
‪Dacă Netflixul pricepe aluzia,
‪vor mai face un spectacol ca ăsta.
‪Când se termină pandemia ‪și putem avea mai mulți spectatori.
‪Sunt sigur că îmi vor oferi ‪o ocazie și mai mare.
‪În cele din urmă… Suntem gata?
‪Vom elibera porumbei.
‪Vă rog să priviți în sus! ‪Aveți grijă când sunt eliberați!
‪Vin porumbeii, simbolul păcii!
‪Mulțumesc! Mulțumesc mult.
‪Subtitrarea: Monica Tarău