Downloaded from YTS.MX
‪NETFLIX PREZINTĂ
Official YIFY movies site: YTS.MX
‪Unu, doi. Unu, doi…
‪Începe la „unu, doi”, bine?
‪„Unu, doi.” Ăsta e semnalul.
‪Bine. Am înțeles.
‪Unu, doi…
‪Emoțiile nu le-ascult
‪Sunt doar un laș și-atât
‪Din vorbe-mi sar scântei
‪Contează, râzi de vrei
‪Bum, bum, e palpitant așa
‪Inspiră, nu le elibera
‪M-am săturat de tine ‪Ești ditamai pacostea
‪Ne întâlnim în plină zi
‪O dragoste stingheră ‪Hai să-i dăm o șansă
‪Mă doare inima
‪Hai să renaștem azi
‪Suntem niște proști cu toții
‪Și zburăm
‪De prezent să uităm
‪Hai să dansăm, să ne încingem
‪Uită de lacrimi ‪Ca să nu poți adormi
‪Să nu devină o minciună
‪Nici pentru mine, care nu sunt eu
‪Și în cea mai sumbră zi, mereu
‪Vreau să fiu ca un soare ‪Când te am la pieptul meu
‪Măr.
‪Raton.
‪Noroc.
‪Cartof.
‪Fluier.
‪Roșie.
‪Enorm.
‪Muzică.
‪Auzi, Aki?
‪Am avut un vis bizar azi-noapte.
‪Ce vis?
‪M-am panicat în timpul repetiției, ‪fiindcă eram singura care cânta fals.
‪Nu mai ești în orchestră.
‪Da, zi și tu!
‪Probabil că în vis încă mai sunt.
‪Cu cât creștea panica, ‪cu atât cântam mai fals.
‪Până să-mi dau seama, ‪nici nu mai țineam vioara în mână.
‪Ce vis ciudat!
‪Mă copleșise panica.
‪Crezând că se înfurie profesoara, ‪m-am uitat în jur.
‪Un monstru cu un singur ochi ‪mă privea fix.
‪Cu un singur ochi?
‪- Da. ‪- Înspăimântător.
‪Era rotund, așa.
‪Ochiul?
‪Da, era un monstru cu un singur ochi ‪și se uita la mine.
‪Eram disperată să-mi găsesc vioara, ‪dar n-o găseam.
‪Da. Și eu visez că nu găsesc lucruri.
‪Și tu, nu?
‪Pe urmă, fără să-mi dau seama, ‪chestia cu un ochi s-a apropiat.
‪- Înfiorător! ‪- Mă țintuia cu privirea.
‪Sinistru!
‪Apoi am realizat că visez.
‪Și ce ai făcut?
‪Am sărit.
‪Poftim?
‪Ți s-a întâmplat să adormi la ore ‪și să te trezești tresărind?
‪Da…
‪- Nu-i așa? ‪- Da.
‪M-am gândit că mă trezesc ‪dacă sar de pe clădire.
‪Nu te-ai jucat.
‪Am niște vise ciudate de la o vreme.
‪Ce înseamnă asta?
‪Habar n-am. Mai iau un rând.
‪Mulțumesc.
‪Ia stai!
‪Am mai visat asta…
‪Ce?
‪Taki nu s-a mai întors de atunci.
‪Între timp, i-am trimis nenumărate mesaje.
‪Dar nu a citit niciunul.
‪Acele propoziții au rămas necitite.
‪Unde ești?
‪Nu contează, poate fi oricine
‪E cineva aici?
‪Niciun glas…
‪Eu și Taki eram bune prietene.
‪Amândouă eram niște inadaptate la școală.
‪Am fost mereu una lângă alta.
‪Aveam aceleași ore și cluburi ‪și același drum spre casă.
‪Am părăsit orchestra în același timp.
‪Îmi dădea numai muzică bună.
‪Îmi plăcea mult.
‪Taki a fost prima mea prietenă bună.
‪Oare unde o fi dispărut?
‪Ce se petrece? ‪Nu pot înainta
‪Mă copleșește ritmul din orașul ăsta
‪Cum ai făcut-o și de ce?
‪Zici că totul e important ‪Sună bine, dar nu e
‪De dincolo s-au năpustit ‪Și deodată ne-au răpit
‪Mi-e groază să rămân fără tine
‪Stai și azi cu mine
‪Cu voi
‪Cu voi mă adăpostesc
‪Nu-mi amintesc
‪Dar chipurile voastre vorbesc
‪Tot ce văd în jur
‪E fals și impur
‪Și dacă ți-e milă ‪Și dacă ai cedat
‪Totul începe acum
‪Strânge din dinți
‪Stai locului și taci
‪Aș minți dac-aș spune ‪Că e cum mi-am imaginat
‪Te-ai emoționat
‪Nu îți stă în fire
‪Dar a ta privire
‪Acea privire fugară
‪În ochii mei s-a oglindit ca o comoară
‪De un secol tânjesc după tine ‪Aproape că m-am pierdut pe mine
‪Depășește realitatea ‪Dacă ți-e frică
‪Stai și azi cu mine
‪Ce se petrece? ‪Nu pot înainta
‪Mă copleșește ritmul din orașul ăsta
‪Cum ai făcut-o și de ce?
‪Zici că totul e important ‪Sună bine, dar nu e
‪De dincolo s-au năpustit ‪Și deodată ne-au răpit
‪Mi-e groază să rămân fără tine
‪Stai și azi cu mine
‪De un secol tânjesc după tine ‪Aproape că m-am pierdut pe mine
‪Depășește realitatea…
‪Ai avut visul ăla ciudat?
‪Da, se pare că toți îl visează.
‪Da. Și au l-am visat. Pe bune.
‪Ce-i aia?
‪Ți-am spus ieri.
‪Monstrul cu un singur ochi.
‪Monstrul.
‪MONSTRUL CU UN SINGUR OCHI?
‪Monstrul cu un singur ochi.
‪Taki obișnuia să mă ducă ‪în tot soiul de locuri.
‪Ne duceam la karaoke, ‪la cafenele, la săli de jocuri.
‪Taki mă ducea pretutindeni.
‪Camera în care cântam karaoke
‪pare cu totul altfel ‪acum, când ea nu mai e aici.
‪Forfota orașului cu străzi efervescente
‪Duce la ambuteiaj de sentimente
‪Spui că nu e treaba ta
‪Dar mi-e albă ca zăpada inima
‪Orice ar fi, nu ne potrivim ‪Râzi, e o farsă, hai să ciocnim
‪Dulce, amar, nu știu ce să cred ‪Lângă tine mă pierd
‪Mă topesc când te întâlnesc ‪Voi fi cuminte
‪Nu vreau să mă amărăsc ‪Inima să nu mi-o strivesc
‪De asta prin vise pribegești
‪Taki!
‪Vreau să-mi colorezi mai mult viața.
‪Dacă viața mi-o colorezi ‪Mi-o colorezi
‪Nu te juca cu inima mea ‪Ca apoi să te eclipsezi
‪Vreau să-mi fie dor de tine ‪Să mă gândesc la tine
‪Prognoza e o inimă roz
‪Dacă-ți spun acum ‪Îți spun acum
‪Că vom fi una și în privire ‪Vom avea un preaplin de iubire
‪Dacă voi da greș îmi voi lua adio
‪Doamne, fii cu mine azi
‪Venisem de la altă școală. ‪Nu voiam să râdă colegii de accentul meu.
‪Taki mi-a spus râzând ‪că accentul ei e și mai pronunțat,
‪dar n-a deranjat-o niciodată asta.
‪Nu ne pricepeam ‪să purtăm conversații cu alții.
‪Așa că jucam „Fazan” cu desene.
‪Nu scoteam o vorbă, ‪dar ne înțelegeam una pe alta.
‪Am spus vorbe indiferente ‪Dar am plâns…
‪- Vai! O să se termine! ‪- Ce?
‪Să-i punem astăzi punct
‪Unu, doi, la semnal
‪Dar…
‪Numai când eram cu Taki ‪puteam vorbi așa de firesc.
‪Nu mă opri, nu sta acolo…
‪Taki mi-a spus același lucru.
‪Mă gândeam că aș putea ‪să fiu cu ea tot restul vieții.
‪Taki.
‪Prima prietenă bună…
‪Nu-mi spune că e prea târziu
‪…din viața mea.
‪În clipa asta
‪Ne rostogolim ca o roată
‪Iar și iar ‪Urăsc, dar îmi place
‪Nu înțeleg ‪De ce ne întâlnim
‪Tot mai aproape de centru ‪Dar ne îndepărtăm
‪Intră-n al muzicii balans ‪Treci la dans
‪Iar și iar ‪Urăsc, dar îmi place
‪Habar nu am ce urmează
‪Ia-mi inima și dansează
‪Da!
‪Nu există răspuns ideal
‪Ce va urma?
‪Aici se va termina?
‪Unu, doi, la semnal
‪Mâinile ni le-am atins
‪Am avut curajul s-o fac dinadins
‪Etapa doi
‪Nu mai sta așa ‪În locul tău m-aș relaxa
‪A fost stânjenitor ‪Adio visuri, puișor
‪Ai grijă de mine o viață
‪Ai vrea?
‪În clipa asta
‪Hai împreună să fim
‪Iar și iar ‪Urăsc, dar îmi place
‪Nu înțeleg ‪De ce ne întâlnim
‪Iar și iar ‪Se face și se desface
‪Până să te ating ‪O să dispari
‪Iar și iar ‪Urăsc, dar îmi place
‪Habar nu am ce urmează
‪Până ne vom citi gândurile…
‪Taki!
‪Aki! Ce faci?
‪Fac o pauză, ‪fiindcă profesorul a prelungit ora.
‪Da, a durat o groază.
‪O să urc pe acoperiș.
‪Bine.
‪Nu-mi spune că e prea târziu
‪Acum
‪În clipa asta
‪Iar și iar ‪Urăsc, dar îmi place
‪Nu înțeleg ‪De ce ne întâlnim
‪Tot mai aproape de centru ‪Dar ne îndepărtăm
‪Intră-n al muzicii balans ‪Treci la dans
‪Iar și iar ‪Urăsc, dar îmi place
‪Habar nu am ce urmează
‪Ia-mi inima și dansează
‪Da!
‪Aki!
‪Hai mai repede, Aki!
‪- Stai puțin! ‪- Ce încet te miști!
‪Nu există răspuns ideal
‪- Ești bine? ‪- Da, mulțumesc.
‪- Începe la „unu, doi”, bine? ‪- Da. Știu, Taki.
‪- Auzi, Aki! ‪- Ce e?
‪Etapa doi…
‪Să rămânem veșnic împreună! Vrei?
‪Vrei?
‪Taki…
‪De ce ai dispărut așa, deodată?
‪Te ascunzi pe undeva, nu-i așa?
‪Asta vreau să cred.
‪Altfel, lumea în care tu exiști ‪îmi va părea un vis.
‪Ce ai visat?
‪Că am căzut pe scări.
‪Ce m-am speriat!
‪- Te simți bine? ‪- Da.
‪Am adormit?
‪Buștean.
‪Bine că a fost doar un vis!
‪- Te-ai speriat? Pe mine m-ai speriat! ‪- Eram pe scările alea, serios.
‪- Pe bune? ‪- Da.
‪Te-a împins cineva?
‪- Nu știu sigur. ‪- Nu știi?
‪Bine că ești aici, Taki!
‪E-n regulă. Sunt aici.
‪A fost înfiorător.
‪Mă așteptam să dispară într-o zi.
‪O văd în apogeul ei. Așa mă gândeam.
‪Îmi pare rău, Taki,
‪Te-am mințit atunci.
‪De fapt, visasem
‪că fuseseși mâncată.
‪Excursioniști avizi de senzații
‪M-am înfuriat, am explodat
‪Nu aștept schimbări subite ‪Știu că sigur vei veni
‪E ca un talisman
‪Abia aștept să ajung unde eram
‪Sentimentul s-a ascuns undeva
‪Să fie așa ‪Să fie cumva
‪Răbdare n-o să-mi rămână
‪Voiam să mă țină cineva de mână
‪N-am cunoscut căldura în viață
‪Inima mi-e ca de gheață
‪Pe cenușii oceane rătăcesc
‪Lumea e un paradis ceresc
‪Nu îmi lipsește
‪Adună-te, să nu te prindă zorii
‪Timpul e scurt
‪Vreau să închid ochii
‪Ce zile anoste trăiești
‪O să vrei să le depășești
‪Până când mă vei auzi ‪Până atunci mă voi destăinui
‪Până când fără țel voi pribegi
‪Nu vom putea nicicând uita
‪Nicicând
‪Cât timp vom mai avea în minte un gând
‪Pălărierul Nebun dansează în noapte ‪Și timpul a trecut deodată
‪Degeaba visez cu ochii deschiși
‪Știu că sigur vei veni
‪În firidele realității voi jeli
‪Sentimente ce mă sfâșie
‪Cuvinte nerostite care ustură
‪A rămas doar un joc absurd
‪Tacâmurile mele preferate ‪Îmi aduceau bucurie în casă
‪Voiam să stăm cu toții la masă
‪Cuțitul îl aruncam
‪Să-ți despic mărul lui Adam
‪Am degetele umede
‪Nu m-a învățat nimeni cum e
‪Cum se folosesc furculițele
‪Adevărul nu mă atrage
‪Viața am pus-o în balanță
‪Inima focului pulsează mut
‪Ce am văzut?
‪Adună-te, să nu te prindă zorii
‪Timpul e scurt
‪Vreau să închid ochii
‪Ce zile anoste trăiești
‪O să vrei să le depășești
‪Până când mă vei auzi…
‪NU VOM PUTEA NICICÂND UITA
‪NICICÂND
‪CÂT TIMP VOM MAI AVEA ÎN MINTE UN GÂND
‪Nu pot să cred că mai trăiesc ‪Câți ani s-au scurs?
‪Câte mii de minciuni am spus? ‪Ca respirația au curs
‪Pe jos greoi mă târăsc
‪Tot mai mult amețesc
‪Încotro pleacă tocurile cui ‪Cu pantofii lui
‪Nu mă disprețui
‪Sunt singur astă-seară ‪Înecat în fum de țigară
‪Sufletul e zdrobit de asfințit ‪Te cuprinde zorit
‪Aș vrea să spun, să oftez
‪Cât doare al florii vibrant miez
‪E un chin ‪Cuvintele care la tine vin
‪Din amintiri se strecoară ‪Prinse-n fotografii într-o doară
‪Sub a stelelor însingurată zare
‪Băiatul caută mereu iubire
‪Cine privește stelele treze ‪Să se ridice să danseze
‪Ia-ți adio până te doare
‪Sub a stelelor însingurată zare
‪Băiatul caută mereu iubire
‪Se stinge a nopții chemare
‪Sub a stelelor însingurată zare
‪Băiatul caută mereu iubire
‪Cine privește stelele treze ‪Să se ridice să danseze
‪Ia-ți adio până te doare
‪Nu pot să cred că mai trăiesc ‪Câți ani s-au scurs?
‪Dar, cumva, mă simt bine
‪- Auzi, Aki? ‪- Ce e?
‪Să rămânem veșnic împreună!
‪Vrei?
‪Începe la „unu, doi”, bine?
‪„Unu, doi.” Ăsta e semnalul.
‪Unu, doi…
‪Mă înfior
‪când o aud pe Taki cântând.
‪E așa de mângâietor, de romantic!
‪Dar și plin de însingurare.
‪Câteodată spune chestii stânjenitoare,
‪dar și mie îmi treceau prin minte.
‪Auzi, Aki?
‪Te bucuri că ai renunțat?
‪Nu putem cânta la vioară ‪fără orchestră.
‪Atunci, renunț și eu.
‪Poftim?
‪Hai să exersăm împreună ‪aici, pe acoperiș!
‪E mai distractiv doar între noi.
‪Mulțumesc, Taki.
‪- S-a făcut! Ura! ‪- Ce palpitant!
‪- Abia aștept! ‪- Da.
‪Nu mă poți salva ‪M-am născut și m-am prăbușit
‪Un puls sfidător palpită ‪Într-o inimă rănită
‪Nu mă întorc pe drumul plin de zbateri
‪Răzbind prin anotimpuri pustii ‪Am căutat adevărul printre altele mii
‪Un glas sleit
‪Din lume vom fi evacuați negreșit
‪Și totuși în mâine mai cred
‪Ca mine ‪Din singurătate și tristețe îți faci pled
‪Ce lacrimi sublime ‪Vreau să te trag lângă mine
‪Dacă Luna se ascunde sub vânt
‪Te voi iubi până-n al nopții străfund
‪Mai pâlpâie o flacără
‪Să rămână curată
‪Să nu dispară
‪Vreau să mă agăț de ce nu se vede
‪Nu am greșit atunci, salvatoarea voce
‪Înecată era într-o sângeroasă poveste
‪Colorată de sumbra noapte
‪Dar eu merg înainte
‪Nu mai stai în singurătate
‪Cât te vei mai chinui ‪Cu ale tale neghiobii?
‪Dar dacă doare ‪Și din noapte nu ai scăpare
‪Nimic nu vei bănui
‪Această lume blestemată o pot iubi
‪Acum totul mă apasă în ea
‪Dar ce am avut din nou vom avea
‪Parcă aș fi avut un coșmar, Taki.
‪Dar, de câte ori mă trezeam, ‪erai lângă mine.
‪- Am avut un vis bizar azi-noapte. ‪- Și eu visez că nu găsesc lucruri.
‪Taki, te vreau înapoi.
‪Începe la „unu, doi”, bine?
‪„Unu, doi.” Ăsta e semnalul.
‪Se schimbă semaforul. ‪Vă rugăm să nu vă grăbiți să traversați.
‪Știam și m-am lamentat ‪Am râs de cum zăceam culcat
‪Singurătatea și iubirea nu le știu ‪Nu mai sunt om, nu-s viu
‪Nu pot să accept ‪Un suflet cu vorbe goale umplut
‪Captiv într-un spațiu strâmt ‪Afară am vrut să m-avânt
‪Ne-am jucat rolul
‪Pregătind finalul
‪Am jucat grăitor ‪Nimeni nu e spectator
‪Nu vreau să mă gândesc
‪Vreau doar să mă prostesc
‪N-o să fiu nicicând cineva
‪Stau în linia-ntâi și nu voi pleca
‪Cu drapelul sus
‪El e supus ‪Partener credincios
‪Cuvintele sunt de prisos
‪La orice mare surpriză ‪Pe tabelă scrie „Remiză”
‪Spune da, ia o pauză
‪Jură că mă vei revedea
‪Altă șansă nu voi mai avea
‪Pe clipa asta puneți pariu
‪Palmele-mi transpiră ca la apogeu
‪În singurătate strig
‪Adevărul meu e ascuns și nu e de găsit
‪M-ați disprețuit degeaba, vă zic
‪Îmi amintesc nonșalant ‪Nu simt nimic
‪Lacrimi se scurg fără niciun rost
‪Blândețea nu simte al căldurii adăpost
‪O mână întinsă spre tine ‪Nimic nu e sigur, știi bine
‪Prin gaura oarbă se scurge iubire
‪Când cad să-mi arunci o privire
‪În fața cuiva care stă să renunțe
‪Acolo ești tu, râzând de mine
‪Cum ți se pare?
‪Respiră, e bine, e bine
‪N-o să fiu nicicând cineva
‪Acum ne luptăm între noi
‪Sunt prelungirile, cedează ‪Țin la tine, cine mă salvează?
‪Iubire și ură pe buze
‪Sper că te aștepți la surprize
‪Spune da, ia o pauză
‪Harta e lângă tine ‪Vacarm e la mine în minte
‪Descarcă-ți inima
‪Trage de sfoara nevăzută
‪E timpul ca păpușarul să iasă la rampă
‪Ce se oglindește în ochii tăi?
‪Ți-am distribuit lista mea de cântece.
‪Sunt foarte tari. ‪Îmi place să-mi împart muzica.
‪Mulțumesc.
‪Le asculți des?
‪Da. Încontinuu.
‪În ultimul timp ‪am ascultat „Ultimul dans”.
‪- „Ultimul dans”? ‪- E genial.
‪Am înțeles.
‪Ție ce cântece îți plac?
‪Păi…
‪Am ascultat „Cum îți place”.
‪- Pe bune? ‪- Da.
‪Deci îl asculți.
‪Da. Bine, și tu îl ascultai.
‪- Îl știi pe dinafară? ‪- Da.
‪Ce ar mai fi? „Prognoza inimii”.
‪- Toate-s bune, nu pot alege. ‪- Da.
‪Ascultă-le pe toate!
‪O să ascult „Ultimul Dans”. ‪Da, putem dansa pe el.
‪Orașul e un hățiș de zgârie-nori
‪Am smuls din rădăcină ‪Dependența de tine
‪Nu poți să-mi iei tot ce vrei
‪Să mă denaturezi
‪Am alte valori ‪Nu sunt ce urăsc
‪Să râdem, e absurd
‪Spune vorbe dulci ‪Pândește, zorește și luptă
‪Abil profită de filosofie ‪Abil intră în lăcomie
‪În orgoliu afundă-te
‪Mi-ai spus că se găsesc oriunde
‪Dar încă nu-mi ies din minte
‪Poate cândva
‪Îmi vei mai dansa așa
‪Excitați, iritați ‪Fete și băieți
‪Distrați, oportuniști dresați
‪Nimeni nu e nimic
‪Dacă ai aflat sensul ‪Poate te așteaptă sfârșitul
‪Să vorbim până ne seacă saliva
‪După fațadă m-am pierdut pe mine
‪Am mințit și-am devenit o amăgire
‪O să fiu fraier, o să m-avânt prin aer
‪O să mă destram
‪Copil pur, cum eram
‪Sub vraja sentimentelor
‪Amintește-ți, încearcă să te gândești
‪Nu vei ajunge unde dorești
‪La adevăratul sens din povestea ta
‪Într-un colț al lumii voi reflecta
‪Minciunile reci
‪De-ai putea să le topești
‪Un om dăruit și singur
‪Și un melancolic aleg viitorul
‪Se rup de mine ‪Cel care nu mai revine
‪Dă-mi degetele ‪Dar nu plânge, n-are rost
‪Poate cândva
‪Taki, în sfârșit mi-am amintit.
‪Eu și tu aveam același vis.
‪Un monstru cu un singur ochi ‪mă privea fix.
‪- Cu un singur ochi? ‪- Da.
‪Vis… Un singur ochi…
‪Într-un vis am văzut…
‪În visul meu…
‪Pe urmă, fără să-mi dau seama, ‪chestia cu un ochi s-a apropiat.
‪- Înfiorător! ‪- Mă țintuia cu privirea.
‪Apoi am realizat că visez.
‪Apoi…
‪Nu există iubire ‪N-ai ce face
‪Râd de acea aspră voce
‪Mă sprijin pe un talent labil
‪În noapte plâng ca un copil
‪Peste ani ‪E mereu așa
‪Se ridică la suprafață cumva
‪Gânduri răzlețe a amestecat ‪O întâlnire pe înserat
‪Beat mă împleticesc ‪Prin zile fără nume rătăcesc
‪Câte cuvinte ți-au provocat suferințe?
‪Sentimente în buclă ‪Stinghereala e simplă
‪Sunt o viață-n neștire ‪Să nu-ți scape nimic
‪Amețeala în care mă înec ‪Parcă ar fi iubire
‪Urlă de furie
‪Strigă la final
‪Mai pot? ‪Trupu-mi stă să se destrame
‪Nu-mi pasă de talentul tău
‪Dă-mi pace și vezi-ți de-ale tale
‪Îmi port stindardul sus și drept
‪Tot ce vreau e să mă accepți
‪Focul m-a pârjolit fără scăpare ‪M-a mistuit în masă
‪Copii, nu faceți asta acasă
‪A fost metoda mea
‪Da, toți sunt niște idioți
‪Își flutură morala ‪Nu pot să se întoarcă sau să pice morți
‪Ochi de măscărici râzând
‪Înghite-ți vorbele și uită ce-ai în gând
‪Vocile ‪Treptat se vor îndepărta
‪Așteptări și idealuri
‪Blestemul e tot asupra ta
‪Și chiar dacă te vei prăbuși ‪Până în capăt de lume
‪În ochii mei mereu vei trăi
‪Întipărește-ți în minte ‪De acum pe vecie
‪Nu există iubire ‪N-ai ce face
‪Râd de acea aspră voce
‪Mă sprijin pe un talent labil
‪În noapte plâng ca un copil
‪Peste ani ‪E mereu așa
‪Se ridică la suprafață cumva
‪Gânduri răzlețe a amestecat
‪O întâlnire pe înserat
‪Mă rog ca viitorul apropiat ‪Să se întindă până departe, luminat
‪Nu pot să-mi țin cuvântul
‪Pe care ți l-am dat
‪Cuvintele sunt ca respirația
‪Ele conectează dorința
‪Iertare, dragi părinți
‪Nu am ajuns ce voiați
‪Vă omor pe toți!
‪Strigă la final
‪Mai pot? ‪Trupu-mi stă să se destrame
‪Nu-mi pasă de talentul tău
‪Dă-mi pace și vezi-ți de-ale tale
‪Îmi port stindardul sus și drept
‪Vocile treptat se vor îndepărta
‪Așteptări și idealuri
‪Blestemul e tot asupra ta
‪Și chiar dacă te vei prăbuși ‪Până în capăt de lume
‪În ochii mei mereu vei trăi
‪Întipărește-ți în minte ‪De acum pe vecie
‪Nu există iubire ‪N-ai ce face
‪Râd de acea aspră voce
‪Mă sprijin pe un talent labil
‪În noapte plâng ca un copil
‪Peste ani ‪E mereu așa
‪Se ridică la suprafață cumva
‪Gânduri răzlețe a amestecat
‪O întâlnire pe înserat
‪Du-ne în străfundurile inimii
‪Întinde-mi mâna ta
‪Ca să-mi aduci viitorul lumii
‪Acum știu că e bine să fiu aici
‪Încă mai poți s-o zici
‪Aki.
‪Aki!
‪Aki…
‪Unu, doi. Unu, doi…
‪Unu, doi. Unu, do.
‪Unu, doi. Unu, doi…
‪Am sărit.
‪Aki…
‪Mulțimi amorfe în forme umane
‪Blufuri, pastișe inumane ‪Năluci răzbunătoare
‪Aici sălășluiește sinceritatea
‪Restul sunt carcase goale
‪Ai așteptări, viața-i nedreaptă
‪Ce e neașteptat ‪Spre transformare te poartă
‪Prieteni, dușmani ‪Conturul se șterge
‪Amintirile vin ‪Dar nu au unde merge
‪Între vise nu plânge
‪Știi ce ar trebui ‪Să-ți zugrăvești pe față
‪Nu te lăsa, așa e în viață
‪Întunericul șterge-l
‪Când cade cortina nopții ‪Atunci e semnalul
‪Înfruntă jocul în buclă
‪Minciunile le aruncă
‪Nu te opri încă
‪Întrece-n istețime pe oricine ‪Fii credincios adevăratei tale forme
‪Făurește-ți viitorul ‪Chiar de e blestemat
‪Fugi, cazi, rabdă durerea ‪Și chinul nesfârșit
‪Lumea așteaptă acest moment de gală
‪Fiorul liric tresaltă ‪Ca o eroare digitală
‪Defectele sunt sancționate ‪Cu supunere oarbă
‪Trăiești în nesiguranță ‪Când iubești și iubirea te-nalță
‪Subsemnatul nu se pronunță
‪Infern de marionete care jură plat
‪Finalul e interconectat
‪O moarte blândă respinge realitatea ‪Și aduce pacea
‪Nu-ți irosi viața
‪Îmbrățișează-ți fragilitatea
‪Nu știi ce ar trebui ‪Să-ți zugrăvești pe față
‪Dar nu te lăsa, așa e în viață
‪Cele cinci virtuți dezlănțuie-le
‪Idei care adună glasuri nesigure
‪Contracarează emoțiile ciclice
‪Ridică mâna către destinație
‪Spre ea avântă-te, avântă-te
‪Roagă-te să trăiești cel mai mult ‪E viața ta
‪Ești sumbrul adânc al nopții
‪Coboară până în străfundurile sorții
‪Mi-e chipul mult prea hâd?
‪Așa sunt eu acum
‪N-o să fiu nicicând cineva, sunt un hoit ‪Râzi de mine
‪Nu mai fug de tot ce văd înainte
‪Nu mai rulez imagini recurente în minte
‪Întunericul șterge-l
‪Când cade cortina nopții ‪Atunci e semnalul
‪Înfruntă jocul în buclă
‪Minciunile le aruncă
‪Nu te opri încă
‪Întrece-n istețime pe oricine ‪Fii credincios adevăratei tale forme
‪Făurește-ți viitorul ‪Chiar de e blestemat
‪Fugi, cazi, rabdă durerea ‪Și chinul nesfârșit
‪Lumea așteaptă acest moment de gală
‪…doi, unu, doi.
‪Unu, doi, unu, doi.
‪- Am avut un vis bizar. ‪- …nu găsesc…
‪Ai dormit puțin.
‪Am realizat că visez și am sărit.
‪Ce ai visat?
‪Dacă sar… Încontinuu.
‪- Când te trezești… ‪- Bine că ești aici, Taki!
‪E-n regulă. Sunt aici.
‪Să rămânem veșnic împreună!
‪Măr.
‪Raton.
‪Unu, doi, unu, doi…
‪Noroc.
‪Cartof.
‪Fluier.
‪Roșie.
‪Începe la „unu, doi”, bine?
‪Enorm.
‪„Unu, doi.” Ăsta e semnalul.
‪Muzică.
‪Unu, doi.
‪Ți-am adus ceai de mere, e bine?
‪Mulțumesc.
‪Ce e cu tine, Aki?
‪Ești aici, dar nu ești.
‪Am sărit.
‪Poftim?
‪Te-ai dus să mai iei un rând ‪și nu te-ai mai întors.
‪Ce tot spui? Pari serioasă.
‪Apoi am tot hoinărit în căutarea ta.
‪Și pe urmă?
‪Pe urmă, au apărut ‪niște oameni cu câte un singur ochi.
‪Ăsta e visul despre care vorbeam.
‪Da…
‪Ce haios! Ești foarte influențabilă.
‪Dar e adevărat.
‪Chiar am hoinărit în căutarea ta.
‪- Înțeleg. ‪- Da.
‪Cred că ești obosită.
‪Sunt… A fost un vis obositor.
‪- Îmi imaginez. ‪- Da.
‪Hai să comandăm ceva de mâncare!
‪Da, hai!
‪Ce să mâncăm?
‪Nu-mi dau seama.
‪Mi-ar plăcea ceva condimentat.
‪Tu ce vrei să mănânci?
‪Omurice.
‪Omurice?‪ Da, hai să comandăm!
‪- Facem jumi-juma. ‪- Da, bună idee!
‪Mai luăm ceva?
‪Nu-mi dau seama…
‪Hai să comandăm!
‪Bună idee!
‪ADAM - RESTAURANT PENTRU FAMILII
‪De acum înainte, ‪vom rămâne veșnic împreună.
‪Și vom împărtăși un singur lucru.
‪Pe locuri, fiți gata…
‪Unu, doi.
‪Acceptă vânătaia când răsare ‪A fost o scindată întâlnire
‪Îți vorbesc simplu despre înflorire
‪Nu vreau să mă grăbesc ‪A noastră conexiune
‪Nu ne consumă și e bine
‪Noapte de noapte îmi amintesc
‪Un du-te-vino nebunesc
‪La urma urmei, e o aniversare
‪În goliciunea mea
‪Nimeni nu mă va vedea
‪Chiar dacă rostesc cuvinte ‪Sunt firave și triste
‪Autostrada mea din vis
‪Vreau s-o destăinui ‪Caldă, gri, rece, de necuprins
‪E întocmai cum am visat ‪Salvează-mă din lumea asta
‪N-am niciun rost
‪Dar nu glumesc, să ne-avântăm înainte
‪Cât voi trăi ‪Glasul din ultima parte se va topi
‪Vreau să ascult noaptea lumească
‪Regretele tale să mi le amintească
‪Alungă plictisul
‪Cât voi trăi ‪Glasul iubirii și urii se va topi
‪Cu mâna sfioasă ca de copii
‪Trăiește cântecele care te fac să simți
‪Mâine, dă din cap ‪Și du-te unde-ți vine
‪Seara invită-ne afabil la tine
‪Dar nimic nu e bătut în cuie
‪În neastâmpăr galben-lămâie
‪CONSULTAȚIE INUMANĂ
‪VÂNEAZĂ TAINA ‪MISTERIOASEI SCENETE CU MĂȘTI
‪SFÂRȘIT
‪E la fel ca în trecut
‪Nu te alegi cu nimic
‪Chiar dacă rostesc cuvinte ‪Sunt firave și triste
‪Autostrada mea din vis
‪Vreau s-o destăinui ‪Stingheră, dureroasă, de neatins
‪Dacă mâine merg mai departe
‪Nu-i nimic, n-o să înving
‪Nu-i nimic, să ne-avântăm înainte
‪Cât voi trăi ‪Voi râde nebunește și nimic nu voi ști
‪Vreau să ascult noaptea lumească
‪Regretele tale să mi le amintească
‪Alungă plictisul
‪Nu trage cortina
‪EVADARE
‪E întocmai cum am visat ‪Salvează-mă din lumea asta
‪N-am niciun rost
‪Dar nu glumesc, să ne-avântăm înainte
‪Cât voi trăi ‪Glasul din ultima parte se va topi
‪Vreau să ascult noaptea lumească
‪Regretele tale să mi le amintească
‪Alungă plictisul
‪Cât voi trăi ‪Glasul iubirii și urii se va topi
‪Cu mâna sfioasă ca de copii
‪Trăiește cântecele care te fac să simți
‪Subtitrarea: Liana Oprea