Downloaded from YTS.MX
Ms Pat, du har varit mamma sen du var 14. Sen du fick din första mens.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dra åt helvete, Dion.
Chris, varför är Dion snyggare än du idag? Dion ser ut som en svart Ken på crack.
Det här är din första komedispecial. Hur orkar du skämta efter allt du upplevt?
Jag ältar inte saker utom min kontroll.
Men jag bestämmer när det blir smisk! Och nu är det dags!
Dags för en paus.
Atlanta, dags att ge er lokala hjälte lite kärlek!
En applåd för ms Pat!
Ja, för fan.
Ja! Okej.
Tyst nu, för fan. Ni skämmer bort mig.
Kul att vara här. Atlanta, fan vad skönt att vara hemma.
Det är bara här får man stödlån för förlorad inkomst utan att driva bolag.
Ni hamnar på kåken hela bunten.
Jag snackade med min väninna i telefon
och beklagade mig över mina crack-bäbisar där hemma.
Jag uppfostrar min systerdotters crack-bäbisar.
Jag sa: "De här jävlarna går mig fan på nerverna."
Hon sa: "Varför kallar du dem för crack-bäbisar?
Gick hon på crack när de föddes?"
"Inte fan vet jag", sa jag.
Men ungen föddes på kokain.
Hon sa: "Kokain? Herregud, hur fick du henne att sluta?"
"Jag slutade ge henne kokain, bitch!"
Jag är ju tidigare dömd.
Hon tror att jag bara kan åka och köpa kola åt ungen.
Om polisen stoppar mig måste jag förklara: "Det här är inte mitt kokain, konstapeln.
Det är till ungen där hemma."
Hennes morsa stack med bröstmjölken.
Det är min tredje omgång crack-bäbisar. Nu får det räcka.
Jag är 49 och har en jävla 7-åring hemma som pladdrar hål i huvudet på mig.
Jag får fortfarande mens, ägglossning och går igenom klimakteriet.
De här ungarna har rubbat min hormonbalans.
Jag hade min systerdotter i telefon häromdagen. Hon öste ur sig lögner:
"Alla vet att jag älskar mina ungar." "Ja, alla utom dina ungar", sa jag.
"Nu får du lägga på, bitch."
"Jag skulle dö för mina ungar", sa hon.
"Gör det inte. Du har ingen livförsäkring."
Om du dör måste jag begrava dig, ta hand om dina barn och köpa kokain.
Är du dum? Hur rik tror du att jag är, jävla pundare?
Och det här är bortskämda crack-bäbisar. De gör sånt jag aldrig hade gjort.
De kom in i mitt rum utan att ens knacka.
Har man svarta föräldrar så vet man att man ska knacka.
Du knackar och tittar bort för att inte se var mamma gömmer fingodiset.
Min mamma hade inga framtänder och älskade såna där Moonpie-kakor.
Men vi fick inga. Vi fick bara såna där ingefärskakor.
Såna hårda kakor man måste blötlägga som bönor innan man kan äta.
Men inte de här crack-bäbisarna inte. De klev bara in. Och lillkillen tar täten.
Jag litar inte på de två äldsta, för de minns sin morsas pundarkvart.
Så jag har alltid en liten fickkniv på mig ifall jag måste kniva nån av dem.
Lägg av. Jag kommer från hooden, jag är redo.
Lillkillen kom in och bara: "Moster."
"Vad vill du, Raymon?"
Han bara: "Vi vill veta om vi kommer att äta middag ikväll."
Brackiga crack-bäbisar, som använder ord som "middag" och "ikväll" i samma mening.
Jag hade aldrig gått in till min mamma och sagt nåt sånt.
Jag hade kommit in så här. "Mamma. Kommer vi att äta nåt idag?
För det är nästan imorgon."
Och mamma hade svarat: "Nu går du ner och äter din vattenmacka."
Jaha, ni har aldrig ätit vattenmacka?
Ni vet, man tar en bit formfranska och sköljer ner med vatten?
Det fastnar i gommen och man måste peta med en smörkniv. Som om man suger kuk.
Ni vet nog. Man glömmer snabbt.
Jag vaknade en dag, hungrig som fan. Det var länge sen den där vattenmackan.
Jag kollade på mitt favoritprogram, Smurfarna. Kommer ni ihåg Smurfarna?
Jag älskade Smurfan, för jag visste att hon var en hora.
Ingen har så där många jävla bröder.
Så jag kollade på vår skräp-tv, med en annan tv ovanpå för att få ljud.
Vattenmackan hade slutat verka och så blev det reklampaus.
Och det var en Burger King-reklam.
De visade rostade bröd och vatten som rann av sallaten, tomaterna och löken.
Och all jävla värme från själva burgaren.
När jag sitter där med mullrande mage börjar hjärnan spela mig spratt.
Den sa: "Bitch, ta den där burgaren."
Jag hoppade upp ur soffan, sprang över den jävla ryamattan
greppade tag i tv:n och slickade skiten ur den.
Fan vilken stöt jag fick.
"Have it your way", men bara om jag betalar först.
Det här är de enda crack-bäbisar jag har uppfostrat
som dessutom bor i ett helvitt område.
Och en sak jag har insett av att uppfostra dem i ett vitt område
är att vita skolor inte uppmärksammar Black History Month
på samma sätt som svarta skolor.
Näpp. Vita skolor uppmärksammar Black History Month
i proportion till antalet svarta elever de har.
Så fyra svarta innebär fyra dagar.
På mina ungars skola
är gemenskapsveckan längre än Black History Month.
Ni få vita här, vet ni hur viktig Black History Month är för oss?
Vi satsade järnet på det. Eller hur, alla svarta?
Man klädde ut sig till en svart hjälte och så var man den i 30 jävla dagar.
Ni tänker: "Ms Pat, det är ju bara 28 dagar."
Men vi tog tillbaka de två dagarna.
Här får ni ett exempel.
Om barnet valde Harriet Tubman skulle barnet fan vara Harriet Tubman.
Ditt barn behövde vara smart, kunna leda, vara bra på kurragömma…
…och kunna knocka nån med en pistol.
Och ha ett jävligt hårt ansikte.
Försök inte med mig.
Harriet var fan inte söt.
Harriet såg ut som sin farbror och det vet ni.
Missförstå mig inte. Jag uppskattar verkligen Harriet.
Utan Harriet hade jag fått suga nån vit snubbes kuk mot min vilja.
Ni låtsas som om ni skulle knulla henne. Fan heller.
Skulle du? Jaså, du var tjej. Ursäkta.
Du skulle säkert knulla Harriet, men…
Förlåt. Jag har inte på mig glasögonen.
Du skulle säkert slicka järnet. Men förlåt.
Vad gör man inte för friheten? Eller hur?
Slicka dig ut ur husbondens hus bara.
Min systersons lärare ringde mig.
"Jag ville bara berätta att Raymon fick A på sin uppsats om svarta hjältar."
Jag bara: "Och? Varför berättar du det?"
Hon bara: "Be honom läsa upp den."
"Okej."
Min systerson kom hem med bussen. Han kom in i huset.
Jag bara: "Yo, Raymon. Din lärare sa att du fick ett A på din uppsats.
Langa fram den och läs upp skiten för hela familjen."
Jag är en svart mamma. Jag pratar så hemma.
Han tog fram den och började läsa: "Min svarta hjälte är min moster Pat."
Eller hur? Jag kollar på min man: "Bättre lycka nästa gång."
Nästa mening var: "Hon brukade sälja crack-kokain."
Lugn i stormen. Det var bara crack. Kokainet var till din lillasyster.
Jag växte upp här i Atlanta på 80-talet, under Reagan-eran.
Herregud. Minns ni den där skiten? "Reaganomics." Vi var så jävla fattiga.
När Reagan blev omvald hoppade min hund Pup-pup ut genom dörren
och begick självmord.
Titta inte på mig så där. Det var inte jag. Han tog sitt liv.
Jag fattar inte den här nya grejen. Folk som går och avlivar sina husdjur.
Att avliva sin hund…
Min kompis ringde mig. "Jag var tvungen att avliva min hund Coco Chanel."
"Varför då?" "Hon hade bröstcancer", sa hon.
Jag bara: "Varför dödar du en hund som fortfarande har sju fungerande bröst?"
Ingen försöker döda dig om du får nåt i ena bröstet.
Ofattbart. "Den där hunden kanske ville gå i insamlingsmarscher."
Den ville också ha en "Jag besegrade cancern"-tröja.
Den ville också höra "Heart of an Angel".
Och ni ska föreställa djurälskare.
"Hur vågar du, ms Pat." Ni är fan galna.
Och det är inte billigt att avliva en hund. Det kostar 799 dollar.
Inte fan betalar jag nån av er 799 dollar för att avliva min hund.
Inte när jag har en grill ute i trädgården.
Håll käften. Eld som eld, bitch.
Oavsett vem som tänder på.
Dömer du mig för att jag inte lägger askan i en kakburk med en gullig bild på?
Dra åt helvete.
Fan ta er djurälskare.
Jag flyger varenda vecka.
Jag är så trött på att sätta mig på Delta och se allas jävla fejk-stöddjur.
Så jävla många kan det inte vara som behöver en jävla kompis.
Såg ni hon som ville ha med sig en liten häst på planet?
Vem fan skriver ut små hästar på recept? Och vad ligger tilläggsavgiften på?
Så de får med sig saker gratis. Det ska jag göra med mina crack-bäbisar.
Jag dyker upp med mina fyra crack-bäbisar i likadana västar.
Och så säger jag: "De är här för känslomässigt stöd.
Jävlas inte med dem, för de bits."
Ni djurälskare är för mycket. Ni går för långt.
Bara för att du håller på ett visst lag behöver inte din hund hålla på samma.
Seriöst. Jag såg grannen med sin hund häromdagen.
Hunden hade balettkjol och såg ut som ett fnask.
Och jag måste bara säga att hundar ska inte ha Levis-jeans.
Hundar ska slicka sig på kuken. Det går inte med gylfen uppdragen.
Jag älskar den här biten. Alla djurälskare ryggar tillbaka. Ja, ni!
Du sätter rosetter i hundens päls bara för att din livmoder är paj.
Var det en öm punkt, eller?
Jag menar allvar. Jag bor i Plainfield i Indiana.
Helt ärligt, min vita granne sa: "Pat, kom på min bäbis födelsedagskalas."
"Okej."
Jag hade aldrig varit på ett vitt barnkalas.
Jag gick till lågprisaffären och köpte en svart Barbiedocka.
Jag köper sånt som liknar mig.
Jag tänkte att de behövde lite mångfald i sitt liv.
Jag kom tillbaka och den där bitchen hade sex hundar vid bordet.
De såg på mig och såg ut att vilja säga: "Säg åt henne att vi är hundar."
Sen sa hon: "Blås ut ljusen, Buster."
Jag bara: "Om den hunden blåser ut ljusen
så kommer vi att bita dig allihop."
På den gamla goda tiden kunde man binda hunden vid ett träd.
Gör man det idag så hamnar man i fängelse.
Det är säkrare att binda sin fula jävla unge vid ett träd.
Jag växte upp här i Atlanta
och när jag var liten brukade vi flytta ofta.
Eller vi blev vräkta ofta.
Mamma såg till att vi blev vräkta i samma område för att slippa byta skola.
Det jobbiga med att blir vräkta var att hon tvingade oss
att knacka på där vi bodde förut och fråga om vi hade fått post.
Knack, knack. "Mamma undrar om vi har fått nån post.
Och om hon får låna lite kyckling och två tamponger."
Och hon var väldigt noga med ställena vi hyrde.
Hon ville alltid hyra ställen med skorsten.
Jag trodde att hon ville ha en skorsten så att jultomten kunde besöka hennes barn.
Men hon ville ha skorsten för att vi inte hade råd med både ljus och gas.
Så hon hade alltid lamporna tända medan vi fick laga mat i eldstaden.
Det var 37 grader hemma hos oss på sommaren.
Vi hade en riktig eldstad, som på Cracker Barrel.
Det var fullt med kyckling som vi grillade över granved.
Väggarna svettades. Och vi med.
Vi gick i underkläder som om vi just hade åkt båt.
Morsan lade beslag på vår enda fläkt och kollade på Makt och begär.
Medan det stänkte gran och flott på oss. "Mamma det är varmt!"
"Ta det som en man." Jag bara: "Bitch, jag är en tjej."
Några dagar senare kommer rektorn fram till mig.
En lång gubbe med tjocka brillor
Om han inte varit läskunnig hade han spelat i NBA.
Han kom fram och sa: "Jag behöver prata med dig, unga dam."
Jag kom in på expeditionen och polisen är där.
Skolkuratorn och min lärare är också där.
Alla glodde på mig. Jag bara: "Vad fan händer?"
För jag har svurit hela mitt jävla liv.
Han såg på mig och sa:
"Vi ser att du har fullt med blåmärken, blåsor och brännmärken.
Vad är det som händer? Har du självskadebeteenden?"
Jag bara: "Nej, för fan. Jag grillade kyckling i eldstaden."
Han bara: "Stick iväg till din lektion.
Jag trodde att du blev vanvårdad."
Jag bara: "Det blir jag ju också!
Inte fan ska jag grilla kyckling i eldstaden när jag går i fyran."
Några dagar senare och en kompis klagar över sin morsa i matsalen.
"Min morsa är kass." Jag bara: "Min också."
Hon sa: "Jag har hört om ett bättre ställe."
"Ett bättre ställe?
Var fan ligger det, då?"
Hon sa: "Sluten ungdomsvård. Vi måste bara komma in."
"Hur kommer vi in, då?"
Hon sa: "Man måste rymma hemifrån, gå till en närbutik och stjäla nåt.
Sen skickar de en vit bil med röda lampor som skjutsar dit en."
Polisen.
Jag blev inlåst för att ha rymt och snattat i närbutiken.
Och jag ska säga er att jag satt inne i fem dagar.
Men jag lärde mig mycket på den tiden.
Min första dag ringde de i en liten klocka.
Dags för krubb. Och jag svär, min kontaktperson tog med mig till ett rum
där maten redan redan låg serverad på tallrikar.
Vi gick där och jag kollade på tallrikarna och fick se helt nya saker.
Jag frågade: "Vad är det där för kött?" "Kyckling", sa hon.
-"Vadå för kyckling?" -"Det är benen och låren."
Det hade jag aldrig ätit. Så jag frågade: "Har ni inga rövar och ryggar?"
Det enda min mamma lagade var rövar och ryggar.
Vi gick aldrig på McDonald's. Vi fick en sexpack McRöv.
Fundera på det. Vissa av er äter ostekt röv.
Han växte upp fattig som fan. Ser ni vad han skrattar?
Han får flashbacks. "Jävlar, ms Pat!"
Han tänker kolla kontot sen och kolla att han är okej.
Tack för att du förstår mig, bror.
Sen såg jag nåt slags bullar på tallrikarna.
Jag plockade upp en och frågade: "Vad är det här?"
"Fullkornsbröd", sa hon.
Jag hade aldrig ätit fullkornsbröd. Jag hade aldrig sett det förut.
Så jag plockade upp det och sa: "Har ni negerbröd?"
Du får skratta, vita kvinna. Alla äter det nu för tiden.
Det är nyttigt.
Du kan öppna skafferiet ikväll och säga: "Jag har negerbröd!"
Och det har minsann jag också.
Som barn visste jag inte hur skevt mitt liv var.
Klipp bort det här. De sitter fast i röven.
Seriöst. Det känns som om jag har en dildo mellan benen.
Jag försöker. Och ni bara:
"Kolla dina byxor. Du har en fet fitta." Nej då.
Ingen fara. De klipper bort det.
Det är ju tv, för fan.
"Vad fan är det som kryper upp för benet?"
Jag visste inte hur skevt mitt liv var förrän jag ringde en väninna häromdagen.
Vi pratade om att döpa oss. Jag bara: "Jag har blivit döpt 25 gånger."
Hon bara: "Vem fan döpte dig 25 gånger?"
"Hur många gånger har du blivit döpt, då?" "En gång, i Jesu namn", sa hon.
"Jävlar. Mamma måste ha döpt mig i sina pojkvänners namn."
På min tid, när man växte upp i Atlanta,
om man hade ekonomiska problem behövde man bara gå till sin kyrka.
Man gick med i kyrkan och döpte ungarna. Då fick man en check som löste problemet.
Ja. Men min mamma satte det i system.
Hon fick oss döpta två-tre gånger varje söndag.
En gång dök jag upp och var redan blöt.
Pastorn undrade varför. Hon svarade: "Sköt dig själv, vi har en tid att passa."
Men de svarta kyrkorna kom på henne, så hon fick gå till de vita kyrkorna.
Och det ska ni veta, att när hon upptäckte vita kyrkor, vita människor och vit skuld
så utnyttjade hon skiten ur era förfäder!
Min mamma körde in på parkeringen med sin Cheva 64 och oss fem där bak.
Hon vände sig om och sa: "Nu tar vi de här vitingarnas pengar.
Få se era slavansikten nu."
Vi kammade hem storkovan.
Och så fort mamma fick sin check drog hon raka vägen till gräslangaren.
Men jag gillade att döpas i vita kyrkor. För de är snällare där.
Efteråt fick alla följa med ner till skafferiet.
Men i vita kyrkor fick vi var sin låda alla fem och kunde plocka på oss.
Mamma bara: "Kör hårt!"
Hela tiden med den där slavminen.
Så var det fan inte i svarta församlingar. Då var det en låda per familj.
Och det var alltid nån ful bitch med syntetperuk
som stod utanför dörren och granskade en.
Typ som: "Tänker du inte ens säga tack? Ge tillbaka sockret."
Och min mamma var handikappad på deltid också.
Ja, hon var deltidshandikappad.
Hon hade nackproblem.
Huvudet bara föll ner så här. "Räta upp den för fan", sa hon.
Så vi behövde alltid vara där och räta upp hennes nacke.
Jag vet inte vad det var för fel på den, men den höll på såg när vi sågs.
Och jag hatade hennes nacke.
Som barn fick vi inte gå ut och leka, för vi var alltid där nackfångar-jour.
Jag satt i bilen med henne en gång när vi skulle hämta ut socialbidraget.
Mamma satte alltid min syster i baksätet och mig där fram,
för en 360 graders nackfångartäckning.
Så vi skulle hämta ut vårt socialbidrag och vi närmade oss en järnvägsövergång.
Hon sa: "Fan. Vi hinner inte till banken på grund av tåghelvetet.
Jag ska fan hinna före tåget."
Jag gav syrran en blick. "Fan heller."
Seriöst, hon tog sin Cheva 64 och tryckte gasen i botten
och så fort vi kom upp på rälsen föll nacken bakåt.
Och hon skrek: "Räta upp nacken, tåget kommer!"
Jävlar vad syrran daskade till!
Men hon tog i för hårt och mamma for in i ratten.
Jag lyfte upp mammas huvud, men det blev fel, så syrran slog igen.
Det här är inte baseball, bitch.
Så jag fick hålla upp huvudet medan vi korsade spåret.
Sen stannade hon: "Varför slog ni så hårt?"
Tåget kom ju, bitch!
Din klena nacke ska inte bli vår död.
Vill ni höra nåt sjukt?
Min syrras nacke är likadan.
Jag skojar inte. Det heter torticollis. Det är sant.
Torticollis. Ni kan googla på det. Det är bara hönor som har det annars.
Fick vi det från alla jävla kycklingar vi grillade i eldstaden?
Syrrans nacke är likadan, men huvudet ligger bara på axeln.
När hon lyfter upp det låter det som en vattenspridare.
Jag och min dotter åkte bil med henne en dag.
Medan syrran satt och pladdrade lyfte hon på huvudet så att det for runt.
Min dotter skrek rakt ut.
"Lugn, bitch. Hon använder hela synfältet. Det snurrar tillbaka sen."
Jag hittar inte ens på.
En gång hörde jag mamma prata med min moster i telefon.
Hon hade en lång sladd och gick in på sitt rum.
Hon stängde dörren bakom sig och sa: "Tjejen, jag är bra på att suga kuk."
Jag stod utanför och tänkte: "Hon ljuger."
"Sluta. Vem ska hjälpa dig att lyfta upp huvudet?"
Kuken kommer att sitta där som en termometer.
Jag växte upp hos en hembrännare.
Hos min morfar. Han sålde hembränt och enkelcigaretter.
Styckvis, som ni vita säger.
Och som barn fick vi se allt i det där huset.
Från spel till prostitution och folk som blev skjutna.
Inget var barnförbjudet.
Jag minns framför allt två saker.
Det ena var att morsan älskade att spela tärning.
Men innan hon kastade tog hon av sig sin benprotes.
För ett kort ben som hängde som en slapp pitt betydde tur.
Och om tärningarna flög för långt tog hon sin fot och drog tillbaka dem.
Det andra jag minns var min morbror Cecil.
Cecil brukade sitta utanför dörren och säga samma sak till alla.
"Hej, tjejen. Ge mig två nickel. Två nickel blir en dime."
Men han hatade dime-mynt. Fick han ett sånt blev man strypt.
Jag ska berätta lite om morbror Cecil.
Han led av epilepsi, var handikappad och dessutom efterbliven.
Lugna er, så ska jag förklara varför jag använder det ordet.
Han var född 1932.
Det fanns inga särskilda behov då. Så han var efterbliven, okej?
Så Atlanta, försök att ha ett öppet sinne nu, okej?
Min morbror fick två-tre anfall i veckan.
Och morfar tröttnade på det, så han fick en bra idé.
Han trodde att om morbror fick fitta varje lördag
skulle han få färre epilepsianfall i veckorna.
Kom igen. Cockblocka inte morbror Cecil.
Han behöver också kärlek.
Så varje lördag var det mitt och syrrans jobb
att gå in och hjälpa igång honom.
Käften, för fan. Jag berättar min historia.
Vi kom in i hans rum
och den prostituerade låg redan i sängen med ett Jackson Five-afro på fittan.
Ha ett öppet sinne, så kan ni se det.
"Läget, ms Betty? Vi ska göra honom redo för dig."
Och morbror satt i hörnet och flinade, den jäveln.
Vi gick dit. Han hade alltid dubbla bälten
för han hade alltid 50 dollar i nickels i fickan.
Vi drog av honom brallorna.
När de föll till golvet lät det som ett gäng straffångar.
Och seriöst, min morbrors pitt flög ut direkt.
Han hade den största oomskurna kuk jag nånsin sett.
Som han inte kunde styra över.
Och all förhud brukade snärta till mig och syrran i huvudet.
"Försiktigt, morbror Cecil. Den är torr."
Vi ledde honom till sängen.
Han var ju handikappad. Och jag tyckte att han såg ut att gå som en känguru.
Du hamnar inte i helvetet av den här historien.
Vi slängde honom på sängen, på den prostituerade.
Han kunde inte stå på knä som vanligt folk.
Då såg han ut som Rädda Willy bakifrån.
Så vi stod på var sin sida av sängen, medan han låg på tjejen
och vi tog tag i hans fotleder och drog isär benen.
Och då for pitten rakt in i den prostituerade.
Men han var efterbliven, så vi fick peppa honom.
Så vi skrek: "Kängurua den där fittan, morbror Cecil!"
Efter tre-fyra juck gick vi till morfar: "Morfar, nu känguruar han fittan.
Kan vi få våra 50 cent så att vi kan spela Pac-Man nu?"
Men jag ska vara ärlig. Det hjälpte inte mot hans epilepsianfall.
Han fick fortfarande två-tre anfall i veckan och morfar skrek:
"Fan i helvete, Cecil har ett anfall igen. Kan nån stoppa en sked i munnen på honom?
Men inte finskeden, han biter sönder dem.
Och ställ dit två kalla Pepsi. Han blir törstig som fan av skakandet."
Och jag minns att jag tänkte: "De kommer att ha ihjäl honom.
Han borde inte få så här mycket fitta och Pepsi."
Vem fan trodde ni att ni skulle få se här?
Han gick bort när jag var 19 år gammal.
Jag frågade min bror:
"Hur ska de begrava Cecil?" "Vet inte", sa han.
Jag sa: "Inte jag heller. Om han ligger på rygg står benen rakt upp."
Brorsan sa: "Vad dum du är."
Då sa jag att jag visste. "Hur då?" frågade han.
"De sågar hål i båda sidorna av kistan
stoppar in fötterna halvvägs och trycker ner benen."
Brorsan sa: "Du är så jävla korkad.
Så kommer de inte alls göra."
"Hur gör de, då?" sa jag. Han bara: "Alltså…
Han var handikappad. De kommer att lägga honom på sidan i en L-formad kista."
Men så gick det inte till.
De bröt benen på honom och lade honom raklång.
Sjukt att behöva dö för att få sträcka på sig.
Jag tänker ofta på morbror Cecil. För vi hjälpte honom ofta att få ligga.
För ett par veckor sen kom jag på: "Fan, vad vi hjälpte Cecil att få fitta,
men inte en enda gång att morfar gav oss en kondom att sätta på honom."
Han låg där och knullade barbacka.
Vi trodde att han var glad som han log, men han ville nog säga:
"Fan vad det bränner i kuken!"
Hör här. Jag har uppfostrat fyra barn och tre omgångar crack-bäbisar.
De två saker man inte kan hindra sina ungar från att göra nu för tiden
är att röka gräs och vara gay.
De gillar att smutta.
Min 21-åriga son älskar att vara hög. Han är dum som ett spån när han röker.
En gång kom jag hem kl. 02,30.
Han är så bäng att han inte ens ser mig i dörröppningen.
Han bara står där med ett förkläde och en kockmössa på.
Jag vet inte ens var han får tag i skiten.
Han har en panna full med stekfett på spisen, men bara två kycklingvingar.
Han beter sig som om han lagar mat åt en hel familj.
Jag sa inte ett ord. Förrän han började riva av hushållspapper från mina rullar.
"Stopp och belägg. Det där är inget lågprismärke.
Bitch, det där är snabb-uppsugande."
Ni vet Brawny, med snubben i flanellskjorta?
Det är ett exempel på hur otacksamma mina ungar är.
När jag var barn hade vi inget jävla hushållspapper.
När morsan stekte kycklingrygg och -röv lade hon dem på tidningar.
Vet ni hur ofta jag åt kycklingröv och -rygg med rubriker över hela?
"Nio personer mördade i Chicago igår."
Jag måste få ur mig det här.
Det finns mer jag vill få ur mig och jag måste vara ärlig.
Vita kvinnor, jag älskar er verkligen, men ni måste sluta göra svartas grejer.
Ni måste sluta köpa afroläppar, vita kvinnor.
De är för stora för era jävla nyllen.
Ska ni ha såna måste ni ha afrikanska kindben.
Springer ni runt med såna läppar kan ni inte blinka och får torra ögon.
Lägg av! De passar inte era nyllen. De ser ut som svullna fittor.
Jag ska säga er att vita män gillar inte när ni suger av dem med afroläppar.
Vita snubbar vill ha thin mints om kuken.
Läpparna får inte vara större än kuken.
Håll er till sånt ni kan, vita kvinnor, som fejkbröst.
Såna har ni ju haft sen högstadiet.
Några som skulle fucka upp fejkbröst är svarta kvinnor.
Samma snubbe som fixar håret skulle fixa brösten.
Peruker och bröst, bara 89 dollar.
Men en grej bara älskar jag.
Jag älskar när vita människor adopterar svarta ungar.
Det är bland det finaste som finns, att ta in den sortens mångfald i sitt hem.
Men jag måste vara ärlig med er.
Vissa svarta personer blir sura när de ser er med svarta ungar.
Jag brukar säga: "Käften, bitch. Du känner inte dem."
Du har väl inte ens dina egna ungar.
Men jag erkänner att jag kan bli upprörd
när jag ser er vita kvinnor på Target med era nya svarta bäbisar
och de är så grå om munnen att de ser ut att ha ätit kokaintårta.
Men jag som svart mamma vet precis vad den svarta ungen behöver.
Jag går bara fram…
…och daskar av den jäveln.
Men det fick mig att fundera. Vet ni vad?
Vita adopterar alltid svarta ungar.
Men jag har en fråga till de få vita som är här.
Och jag vill inte bråka,
men jag undrar om ni har märkt att vi inte håller på med era barn?
Inte för att vi är rasister eller nåt.
Vi håller inte på med vita barn, för det är för dyrt.
Vi kommer inte adoptera nån vit unge. Då måste vi börja köpa Lubiderm lotion.
Kakaosmör kostar tre dollar!
Du kan inte kladda sån flottig skit på en vit unge och skicka ut honom i solen.
Han skulle självantända.
Sen blir man inspärrad för hatbrott.
Det enda man försökte göra var att smörja in Timmy Tim.
Jag fick en tankeställare. Vet ni vad, svarta kvinnor?
Om vi skulle börja adoptera fler vita barn
skulle vi lösa ett nationellt problem som regeringen inte verkar kunna lösa.
Vilket är
skolskjutningar.
Vi kan våra brott. Vi gör drive-bys, vi ger fan i skolorna.
För man kan inte skjuta i nån skola med en svart morsa.
Hon skulle komma dit och sätta stopp för det.
En svart morsa skulle komma till skolan med sovmössan på.
En sån man har håret i.
Iförd magtröja. Och joggingbyxor med "juicy"-tryck på röven.
Och ett par smutsiga jävla UGG:s.
Skrikande för full hals: "Charles Craig Junior den tredje!
Inte fan är du här och slösar mina jävla kulor.
Tror du att kulor växer på träd, eller?
Din själviska vita unge.
Jag visste att du hade nån skit på gång när du gick hemifrån i trenchcoat.
Trodde du inte att jag skulle läsa det där skitmanifestet du lämnade framme?"
De skriver ner varför de dödar.
Men fundera på det, alla svarta.
De adopterar alltid våra jävla ungar och så får de nån bra jävel.
Som i The Blind Side.
Stor svart grabb blir hittad av vit kvinna som förvandlar honom till NFL-spelare.
Jag menar, vill ni inte ha en Eminem?
Gå på en white trash-auktion.
Ni hörde mig.
Jag tar med mig en hockeyklubba och tar en.
Går fram till en vit unge: "Tja, kan du rappa?"
Jag vill höra "My name is".
"Can the real Slim Shady please stand up?"
Okej, du kan inte rappa. Kan du spela hockey?
Kan du köra snabbt?
NASCAR.
Nån vit unge säger jämt: "Jag spelar basket."
Jag bara: "Sätt dig"
Ni har sugit sen Larry Bird.
Larry Bird, den vita Michael Jordan.
Kom igen, för fan. Så unga är vi inte.
Min äldsta dotter är gay som fan.
Hon skulle gå ner på alla här inne.
Hon slickar så mycket fitta att vi kallar henne fröken Pac-Man.
Jag borde fattat att hon skulle bli annorlunda
den dagen då hennes farsas fru knackade på hos mig.
Hon knackade på och frågade efter mig. "Det är jag".
"Jag kom för att säga att du ligger med min man."
Jag fattade inte. "Vänta, hur kan jag ligga med din man?
Han måste vara din pojkvän först, så du ligger med min man."
Hon sa: "Hur gammal är du?" "Tretton."
"Kom ut så att jag får snacka med dig." Så jag kom ut.
Vi står på hörnet och jag är i femte månaden.
Glassbilen kommer körande.
Hon frågar om jag vill ha glass. "Ja. Jag och ditt styvbarn är varma."
Ha ett öppet sinne. Det här är kul!
Hon bad mig göra abort. Jag bara: "För en pinnglass, bitch?"
Jag fick bara en jävla Bomb Pop. "Ska du inte ens köpa en hel låda?"
Fan heller. Jag behöll mitt barn.
Nu låtsas pappan inte minnas åldersskillnaden.
Jag var 12 när vi träffades. Han var 21 och gift. Sköt er själva.
Han säger: "Nog fan vet du att jag inte visste att du var så ung."
"Lider du av minnesförlust?
För du raggade upp mig i en grundskola.
Vad fan, trodde du att jag var mattanten?"
Jag var den enda i plugget vars pojkvän hade bil.
Jag sa till mina kompisar: "Era pojkvänner måste lägga av med cyklarna."
De bara: "Nej, den där gubben måste sluta hänga med dig så mycket."
Så jag blev gravid vid 13 och fick värkar vid 14.
Jag väckte min mamma vid fyra på morgonen. "Mamma, jag har ont i magen."
Hon flög upp ur sängen, ur djupsömn, sur som fan,
med benet hängande som en slak pitt.
Hon skrek: "Fan att man inte får sova här!"
Sen väckte hon min syster: "Upp med dig och dra till telefonkiosken."
Vi hade ingen telefon.
"Ring ambulansen och be dem hämta henne så att jag får sova."
Döm inte min mamma. Hon kände inte för att köra just då.
Syrran gick till telefonkiosken och ringde ambulansen.
Fem minuter senare bankar de på dörren. "Är bäbisen ute?"
Jag bara: "Ute?" Den jäveln hade sagt att bäbisen var ute.
Jag öppnade dörren: "Nej, jag har bara ont."
Han bara: "Kan du gå till ambulansen?" "Ja."
Jag gick dit, och jag skojar inte.
När han öppnade dörren låg det redan en jävel på båren.
Bara runt hörnet från där jag bodde hade nån blivit knivad i axeln.
Så de svängde förbi och plockade upp mig.
Men jag hade mer ont än han, så jag fick ta hans plats på båren.
På vägen in till sjukhuset kommer en värk och han tar min hand och säger: "Andas."
Jag bara: "Vem fan är du?"
Jag kom till sjukhuset och födde en liten tjej på fyra kilo.
Och helt ärligt, jag försökte inte få barn.
Jag ville ha en Cabbage Patch Kid-docka med ett födelsebevis.
Men den där snubben gav mig en hel jävla bäbis.
Två timmar efter förlossningen kom sköterskan och sa: "Du ska mata den."
Jag bara: "Med vad?"
"Med tutten."
Jag var 14. Jag visste inget om amning.
Så jag släppte hela bröstet i nyllet på min dotter.
Jag höll på att kväva henne.
Jag tittade på sköterskan. "Jag tror inte att hon gillar tuttar."
Sköterskan bara: "Vad gör du? Stoppa bröstvårtan i bäbisens mun."
Jag bara: "Jaha, okej."
Jag stoppade bröstvårtan i hennes mun och hon högg tag som bara fan.
Jag bara: "Syster, jag kommer inte fixa det här."
Hon bara: "Varför inte?" Jag bara: "Fan.
Suger man så där på mina bröst måste man knulla mig."
Och min dotter suger fortfarande på bröst.
Amningen gjorde min unge homosexuell!
Hon är gay som fan. Hon har nya tjejer hela tiden.
Jag försöker förklara för dem. "Akta er. Hon slickar er och drar.
Ni är som hämtmat för henne."
Min dotter bara: "Sköt dig själv, morsan.
Vi ska till affären. Vänta här tills vi kommer hem."
Så jag sitter där och tänker: "Min dotter är gay som fan.
Vad håller de där muttknaprarna på med egentligen?"
Jag kallar dem det, för jag antar att om två svarta fittor slår ihop
låter det som att trampa på en chipspåse.
Kan du skjuta hit lite av det där?
Så låter det när jag har ett afro där nere.
Så jag bestämde mig för att snoka och kolla hennes garderob.
Den dagen lärde jag mig att alla lesbiska har samma jävla grejer i sina garderober,
på översta hyllan på vänster sida.
Det kallas för en kuklåda.
Och jag rotade runt och välte ner kuklådan
så att alla kukar föll ut med sina sugproppspungar.
De föll ner på linoleumgolvet
och när jag kollade stod de där och gungade fram och tillbaka.
Som utanför en bilförsäljare.
Vet ni hur svårt det är att få loss sugproppskukar från linoleumgolv?
Man kan inte bara dra loss dem. Jag fick skjuta bort dem till mattan.
Som lik.
Gay som fan.
Vi gjorde en mor-och-dotter-resa till New York en gång. Bara hon och jag.
Efter en hel dags shopping kollar jag i hennes väska efter mina nycklar.
Längst ner i väskan, på en mor-och-dotter-resa,
hittar jag en strap-on, fäst vid ett karatebälte.
Jag bara: "Varför tar du med din strap-on på en mor-och-dotter-resa?"
Hon bara ser på mig och säger: "Mamma, ifall jag skulle behöva knulla en bitch."
Jag bara: "Det är ju bara vi här! Tänker du knulla din mamma?"
Jag blev så skraj att jag sov med ena ögat öppet.
Jag tänker inte låta nån utnyttja mig med nån kall kuk.
Jag gillar inte ens kall mat.
Jag vill känna en varm pung daska mig på röven.
Jag är en vuxen kvinna.
Jag vill ha vuxenkulor mellan benen och slå tillbaka dem som i tennis.
Nåt jag vet om att vara gayförälder
är att man måste ta det där jävla komma ut-snacket.
Det första de säger är: "Jag föddes gay."
Jag säger: "Jag älskar dig och vet inte hur fan du blev gay,
men om du slickar fitta som din riktiga farsa så är du en hjälte!"
"Fan vad du ska skämta jämt. Jag föddes gay."
Jag sa: "Du var inte gay på ultraljudet.
Jag har inte en enda bild på dig när du gör så här."
Men ärligt talat, som gayförälder kan man undra: "Hur blev min unge gay?"
Åt jag för mycket chilisås?
Ramlade jag i trappan?
Slickade hon mig på vägen ut?
Den var lite grov. Ni ska få återhämta er.
Men man undrar ju.
Men jag ska säga er att jag kan snacka om min gay-unge hur mycket jag vill.
Ingen annan får snacka om min gay-bäbis. Det är min gay-bäbis.
Tack, alla som är gay.
Och jag ska vara ärlig, för sån är jag. När hon kom ut blev jag lite besvärad.
Min väninna kom över och sa: "Gud, är hon gay? Det måste vara skämmigt.
Jag hade också skämts. Jag förstår. Fan, du måste skämmas."
Jag bara: "Bitch, din dotter är en hora.
Min dotter vet i alla fall var hon har sin kuk. Översta hyllan till vänster."
Om ni ska ta med er nåt från den här showen är det det här.
Lär er att ta den tyngsta skiten i era liv och göra den till nåt att skratta åt.
För om ni kan skratta åt det kan ni kontrollera det.
Jag skiter blanka fan i om nån körde en tumme i röven på dig som barn.
Kom han inte längre än till knogen är det en seger.
Tack så mycket, Atlanta! Jag heter ms Pat. Tack!
Undertexter: Oskar Blomberg