Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Dovoljno vruće?
Iskušala je sve.
A kako je samo gledaju…
Iskreno, svima nam je bilo…
To se djevojci ne doliči.
…nećemo davati više novca…
-Gledajte na to kao… -Vrlo je jednostavno.
Moram se čuvati…
Kao da je čitav grad danas vani.
Ljetni popusti. Ljudi iz New Yorka obožavaju priliku.
To je istina. Pobjegnimo od vrućine u trgovinu igračkama.
Ako nećakinji ne kupim lutku, čut ću svoje.
Traži neku posebnu? Imaju one kojima možeš plesti kosu.
-Da, možda je to ta. Ne znam. -Taksi!
Tako, to je bolje.
Pogledaj onu slatku malu garavu.
-Svidjet će joj se. -Ne.
Nije upoznala tamnopute koji nisu radili za nas. Srećom.
Nema veze, dame. Nezgode se događaju.
-Svega mi. -Tako.
Izvolite.
Hvala.
Draga gospođa.
Izvolite. Puno vam hvala.
Mama, želim onog.
Imate li bojanku Majka guska?
Rasprodana je.
Naravno. Tražim je po cijelom gradu. Moj sin želi baš nju.
Navratite opet. Možda vam se posreći.
-Rođendan mu je sutra. -Više sreće drugi put.
-Hvala. -Pardon.
Možete mi reći cijenu?
Gospodine, jeste li dobro?
Molim vas, pomozite. Ja…
Pao je. Čujete li me?
Jeste li dobro?
-Što se dogodilo? -Ne znam.
Je li dobro?
Ova vrućina. Osjećam se kao da ću se i ja onesvijestiti.
Da.
Treba mi čaj. Osjećam slabost.
Drayton, gospođo? Kažu da ondje uvijek puše povjetarac.
Onda Drayton, svakako.
Taksi!
Vodite ga u bolnicu.
Hvala.
Dobar dan.
Konobar će odmah doći.
Prestani.
Sad?
Da, sad.
Zadovoljan?
Vidimo se.
Nemoj dugo. Bit ću usamljena.
Neću. Nadam se.
-Hoćeš li biti dobro? -Da, hoću.
Sjedit ću i uživati u svježini prostorije.
-U redu. -U redu.
-Mislim da bih trebao… -Mislim da bi trebao.
Mi smo dvoje samaca koji se vole.
Brzo ćemo se vjenčati.
Barem oni tako misle.
Ispričavam se. Nisam htjela buljiti,
no mislim da se znamo.
Bojim se da griješite.
Naravno da te poznajem, Rene.
Nisi se promijenila. Zovu li te još Rene?
Da, iako me već dugo nitko nije tako zvao.
Ne prepoznaješ me?
Stvarno, Rene?
Bojim se da ne mogu smjestiti…
Clare?
Tako je.
Clare Kendry?
Nemoj sad pobjeći.
Moramo porazgovarati.
Čudno je vidjeti te ovdje.
To je baš sreća.
Zbilja iznenađujuće, da.
Ne bih te prepoznala da se nisi smijala.
-Jako si se promijenila. -Pa, prošlo je najmanje 12 godina.
Nedavno sam zamalo navratila do kuće tvog oca.
Često sam mislila na tebe.
-Jesi? -Naravno.
Otkad sam došla, nadam se da ću naletjeti na nekoga.
Ali najviše na tebe.
I evo te.
Kladim se da ti nisi mislila na mene.
Dakle…
Pričaj.
Želim znati sve. Jesi li udana? Imaš li djece?
Da. Dvojicu sinova.
A ti?
Imam kćer. Margery. Moj anđeo.
Moj muž John ovdje je poslom.
-Bankarstvo. Po ovoj vrućini! Zamisli. -To ti je bio muž?
Došli smo na tjedan dana iz Chicaga. Tamo nam je dom.
Iako sam se tek ovdje sjetila što je zapravo dom.
Pa, možemo se češće viđati dok sam ovdje, zar ne?
Ne znam… Mislim…
Ja samo…
Još živim u Harlemu.
Ne dolazim često u ovaj dio grada.
To je tužno.
Možda te jednom mogu posjetiti u Harlemu?
Upoznati dečke?
Često dolazimo. Ako sve dobro prođe, John misli da ćemo se preseliti.
Rene, sanjam o povratku.
Vjerujem.
Clare…
on…
Zna li?
Idemo u moju sobu da možemo pričati.
Konobar!
Ne mogu podnijeti ovu vrućinu. Moram se presvući.
John se uskoro vraća.
A ja se znojim kao svinja.
To je lijepo.
Našla sam Gert Johnson u imeniku. Sad je Gertrude Martin.
Muž je Fred. Sjećaš se?
Da. Freda nisam vidjela ni sama ne znam otkad.
Imaju blizance. Divno, zar ne?
Sinove. Rado bih imala sinove.
Ali ne bih opet riskirala.
Vraški sam se plašila da će Margery ispasti tamna.
Moji su tamni.
-A tvoj muž, on… -On…
ne bi baš mogao „proći“, ako na to misliš.
Mislila sam…
Pa, dobro.
Možeš li?
Kako god, ona prolazi pod bjelkinju.
-Jesi li ti razmišljala o tome? -O čemu?
Pitam te jesi li razmišljala o prolaženju.
Ne, zašto bih?
Mislim, da, to bi olakšalo neke stvari. Ali ne.
Mislim, imam sve što sam ikad željela.
Osim možda malo više novca.
Naravno. To svi žele, malo više novca.
Lijepo je kad imaš novca.
Mislim, kad se sve uzme u obzir, posve se isplati.
Trebala bih poći, Clare.
Mislim da neće biti dobro ako John…
O, ne, Rene, hoće.
Moraš ostati još malo. Molim te, reci da ćeš ostati.
Kvrapcu! Zeznula sam stvar.
Daj mi trenutak i naručit ću nam hranu.
U redu.
O čemu razmišljaš?
Znatiželjna si, zar ne?
Možeš me pitati što god želiš.
Što si mu rekla
o svojoj obitelji?
Nisam se morala brinuti toliko koliko bi mislila.
Imala sam tete koje su me primile nakon očeve smrti i dale mi dom.
Vrlo bijele. Vrlo cijenjene. Vrlo religiozne.
Ubrzo sam upoznala Johna
i čim sam napunila 18 godina vjenčali smo se i…
otišli i nismo se vraćali.
I sretna si?
Naravno, Rene.
Kako si rekla, imam sve što sam željela.
Žao mi je, Clare, bila sam nepristojna.
Jasno da si sretna.
Pogledaj se.
-A tvoja kći? -Margery? Božanstvena je.
John je želi najesen ubaciti u jednu od onih švicarskih škola.
Mislim da će dobiti dobru izobrazbu. Za razliku od nas.
Posluga u sobu, halo?
Želimo torte. Najljepše torte koje imate.
Koji čaj može proći kao francuski šampanjac?
Šalim se!
Da, donesite nam bokal ledenog čaja i čaše za pjenušac.
Slavimo.
Dosta je, hvala ti.
Još kap, nisi ništa popila.
-Crna? -Johne, dragi!
Srela sam staru prijateljicu iz škole.
Irene Westover.
Irene, ovo je moj muž, John Bellew.
Drago mi je, gđo Westover.
Zapravo, gđa Redfield.
Naravno, ja… nisam se ni sjetila pitati.
Oprostite ako prekidam.
Može piće, dušo?
-Izvoli. -Hvala ti.
Kako se ono kaže? Za stare prijatelje?
Za stare prijatelje!
-Jesi li čula kako me John nazvao? -Clare, molim te.
Ne, molim te, reci joj zašto.
To je šašavo.
Kad smo se vjenčali, bila je bijela poput ljiljana.
Ali s godinama izgleda sve tamnije.
Zato sam joj rekao: „Pazi ili ćeš se jednom probuditi
pretvorena u crnkinju.“
I otada je zovem Crna.
To je dobro!
Da, šašavo je.
Ne, to je… To je…
To je dobro.
Svega mi, Johne!
Nakon svega, zar bi bilo važno
kad bi otkrio da sam jedan ili dva posto obojena?
Što se mene tiče, slobodno pocrni koliko želiš.
Znam da nisi obojena.
Ne volite crnce, g. Bellew?
Ne, uopće.
Mrzim ih.
Ali ne toliko koliko Crna, koliko god pokušavala potamniti.
Ne želi ih u blizini,
čak ni kao poslugu.
Nije li tako?
Jeste li kad upoznali crnca?
Ne, ali poznajem ljude koji ih poznaju.
I, naravno, čitam o njima u novinama.
Grozno.
Pljačkaju, ubijaju.
Zbilja je tužno.
Johne, Rene ne želi slušati što sve mrziš.
Žalim, nisam vam htio dosađivati.
Živite u blizini?
Donekle.
New York je velik grad.
Grad budućnosti.
-Čime se bavi vaš suprug? -Liječnik je.
-Zanimljiv život. -Da.
Težak. I poguban za živce.
Sigurno i za ženine živce. Sve te pacijentice.
Johne, dragi, ne počinji! Još čaja, Rene?
Već sam vam oduzela previše vremena.
Ali tek smo počele!
-Hvala na piću. -Ispratit ću vas.
Rene.
-Jedva te čekam opet vidjeti. -Zbogom, gđo Redfield.
-Bilo mi je drago. -Zbogom, Clare.
-Večer, Lance. -Večer.
Gdje si bila?
Tražila sam glupu knjigu.
-Jesu li jeli? -Mislim da jesu.
Htio sam ih poslati u krevet…
-Ali si zaspao. -Izgleda da jesam.
Još uvijek spavam?
Uhvati je!
Dodaj.
Dođi ovamo.
-Mislio sam da si ovo naučio. -Ponekad se zbunim.
U redu, deset minuta.
-Uhvati loptu, dobro? -Ne želim.
Nemoj je izgubiti.
Dosadno je, igraj sa mnom.
Pusti me na miru.
Kvragu!
-Imam te! -Kvragu!
Briane, moraš li se šuljati uokolo?
Jezik, gospođice!
Zakasnit će u školu.
Neću stići na vrijeme za sljedeći poziv ako te moram voziti.
-Dečki, uđite. -Irene?
Da, odmah uđite u kuću.
Oprosti, dušo.
Pomislila sam kako ti je Junior sve sličniji.
Pitam se brza li sa školom. Lako zaboraviš da je mlađi.
Volio bih da se manje brineš za te dečke.
Dobro su. Savršeno dobri, snažni i zdravi dječaci.
Valjda.
Bojim se da ne pokupi neku ludu ideju od starijih dječaka.
„Ludu“? O čemu?
Znaš već o čemu misle dečki.
Misliš na seks?
Da. Šale. I takve stvari.
Ako seks nije šala, što je?
-Što je šala? -Ne podsmjehuj se.
Spremna?
Ne, samo ti idi, ja ću autobusom.
-Da dođem po tebe? -Molim te. U tiskaru.
Moram naručiti još letaka i ulaznica za ples.
Trebali bi te plaćati.
Ako mi plate, to nije dobrotvorni rad.
-Idemo, dečki. -Jesmo spremni?
-Evo! -Nećeš me uloviti.
-Vrati se. -Spremni?
-Brz sam. -Idemo.
-Idemo, dečki. -Juniore.
-Ne želim ići! -Bojim se da moraš.
Bok, mama.
-Prebrz sam za tebe. -Vraćaj se ovamo.
CLARE BELLEW POŠTANSKI URED, NEW YORK
Želite li grejp, gospođo?
Hvala.
Moj šešir.
Gđo Redfield, još jedno.
Hvala.
TISKARA I PAPIRNICA
Želiš da ja vozim?
Da, naravno.
Sve je spremno?
Još mjesec dana, a ulaznice su rasprodane.
-Ludo sam zauzet. -Nije li ti hladno?
Ostavi ako ti nije hladno.
Ovaj grad!
Mislim da počinjem mrziti bolesne ljude.
Njihove obitelji koje se petljaju, prljavi sobičci…
Hajde, to je samo loš dan.
Ne misliš tako. Pomažeš bolesnim ljudima.
-Nemojmo o tome. -Ti si to spomenuo.
-Otvori prozor. -Bilo ti je hladno.
A sad ne mogu disati. Otvori prozor.
Znam da misliš da bi nam drugdje bilo lakše.
U Južnoj Americi. Donekle se slažem s tobom. Trebali bismo otići u inozemstvo.
Ne još, naravno, ali kad dečki odu…
-Možemo posjetiti Brazil. -Da?
Mislila sam na neku europsku školu za Juniora.
Razmazit ćeš to dijete.
Tedu treba tvoja pažnja, ne Junioru,
a nemoj misliti da ću te pustiti da pošalješ Juniora u neki vrtić
jer ovdje dobiva nužno obrazovanje.
Što prije nauči o seksu, to bolje. Pogotovo ako shvati da je to šala.
Najveća na svijetu.
-Što bi to trebalo značiti? -Ništa.
Samo mi je malo dosta toga da sam ti manje važan
od tvoje dragocjene crnačke lige, samo to.
Može malo milostinje za ovog crnca?
Ne sada. Ljudi nas gledaju.
Što je ovo?
-Mislim da je od Clare Bellew. -Clare Bellew?
One žene iz Chicaga koju si srela?
Vidjet ćeš se s njom?
Nisam ni otvorila pismo.
-Poslano je iz New Yorka. -Znam.
-Sigurno su se doselili. -Briane, neću se naći s njom.
Zar niste bile prijateljice?
Dušo, morala bih biti idiot da ne shvatim,
ako me čovjek nazove tako, on je kriv prvi put,
a ja svaki put nakon prvog.
Naravno.
Smijem li?
„Tako sam usamljena…
Čeznem za ponovnim susretom.“
-Ne ismijavaj je. Nije pošteno. -Samo čitam.
Dobro.
„Ne znaš kako u ovom mome blijedom životu
cijelo vrijeme viđam vesele slike one druge strane
koje sam mislila da sam se riješila.“
Pa smiješno je! Vrlo je dramatična.
„Možda si, draga Rene,
ti odabrala mudriji i beskonačno sretniji put.“
Polaskana sam. „Mudriji“. Kao da bi išta umanjilo poniženje…
Čekaj, ima još.
„Ne bih osjećala ovako divlju žudnju…
da te nisam vidjela.“
Nečuveno.
Krivi tebe.
„Divlja žudnja“.
Ne popuštaj ni malo.
Zašto si uopće tako ljuta?
-Muž te nije nazvao… -Ne, ali bi.
Svodi se na isto.
To ima i svoju komičnu stranu.
Ne, nema.
Nije smiješno, odvratno je.
Irene, pusti to. To je normalno. Uvijek se vrate.
Moraju se potruditi da dođu ovamo, zašto bi se vraćali?
Da sam znao, znao bih što je rasa.
Trebali bi biti sretni što su bijeli.
Vraga! Tko je ikad zadovoljan ičim?
Ja sam.
Zadovoljna.
Jesam.
-Idemo. Čekaj, Juniore. -Idemo, dečki.
-Knjige. -Bok, mama.
Bok, mama.
Bok.
Kupila sam batate. Sačuvaj piletinu za sutra.
Da, gospođo.
-Jesi li očistila dječju sobu? -Još ne.
Požuri se. Ubrzo se vraćaju, a onda će to biti nemoguće.
Trebate li nešto?
Ne. Mogu sama.
Stan Redfieldovih.
Da, halo.
To je g. Wentworth.
Halo. Da, Hugh…
Dobro, a ti?
Sve do jednoga, svega mi. Znam…
Čekaj, dat ću svog Bianci. Ionako mi neće trebati.
Ne, stvarno.
Bilo bi glupo da ne, bit ću tako zauzeta…
Dok god Brian ima gdje povremeno navratiti…
To je lijepo. Pozdravi Biancu.
Da, odmah ću to riješiti. Vidimo se sutra, Hugh. Bok.
Bože, Clare, predivno izgledaš.
Rene, nisi mi odgovorila na pismo.
Svaki sam dan išla u šugavi poštanski ured.
Sigurno misle da imam ljubavnika
i da me muž izbacio.
-Clare, ja… -Pa…
S vremenom sam shvatila da nisi pisala i da ni nećeš.
Pokušavala sam zaboraviti, ali nisam mogla.
Morala sam znati zašto. Zato sam došla ovamo.
Rene, zašto mi nisi pisala?
Znaš…
Pa…
znaš…
Ne mogu prestati misliti
da ne bi trebala…
dolaziti ovamo.
-Ne želiš me ovdje? -Ne.
Nemoj se izlagati riziku.
To je vrlo glupavo, sigurno to vidiš, i…
jednostavno pogrešno.
Rene, preslatka si.
Pogrešno?
-Želim reći, nije sigurno. -Sigurno?
Dolaziti ovamo. Sudeći prema onome što sam vidjela od g. Bellewa.
Naravno, shvaćam.
Ne krivim te što se ljutiš, Rene.
Taj si se dan predivno ponijela, hvala ti.
Ne želim zahvalu.
Mislim… Bilo je lijepo od tebe što si bila toliko suptilna u vezi s tim.
Što sam drugo mogla, Clare?
Bila sam bijesna na tebe, zbilja bijesna.
-Uvalila si me u to. -Naravno.
Ne vidim kako ne shvaćaš zašto nisam pisala.
Baš sam blesava.
Zašto ne želim imati veze s tobom!
O, ne, daj…
Ne plači.
Samo… grozno se osjećam zbog svega.
Nisam mislila…
Rene, tako mi je žao.
Ne treba ti biti.
I meni je žao.
Iskreno, baš mi je drago što te vidim, Clare.
Jako.
I meni tebe, Rene. Ne možeš ni zamisliti.
Da nije bilo tog dana, došla bih do kraja, a ne bih mogla ni s kim razgovarati.
To ne možeš znati.
Nikad nemam s kim razgovarati.
Bezosjećajno od mene da nisam ni pomislila na to.
Ne očekujem da me razumiješ.
Sretna si.
Imaš iskren, dobar život i slobodna si.
I na sigurnom.
Na sigurnom.
Više ne znam ni što to znači.
Počinjem vjerovati da nitko nije posve sretan, slobodan ni siguran.
Zašto ti onda smeta ako ponekad navratim?
Clare, imaš dijete. Nije samo tvoja sigurnost u pitanju.
Majčinstvo je najokrutnija stvar na svijetu.
-Halo. Stan Redfieldovih. -Da.
Samo trenutak…
I najodgovornija.
Gospođo, g. Wentworth opet zove.
Ispričavam se.
Halo?
Zbilja, Hugh, reci joj da prestane s tim. Rekla sam ti da je u redu.
Dosutra.
Zvučiš zauzeto.
Sutra je bal Crnačke dobrotvorne lige.
Ja sam u organizaciji. Ja sam čitava organizacija, zapravo.
-Hugh Wentworth, pisac? -Da. Poznaješ ga?
-Pročitala sam par knjiga. -Da?
-Dobre su, zar ne? -Valjda.
Pomalo su prezrive.
Da. Ali on je stvarno drag.
Mogu li obaviti par stvari?
-Nisam očekivala goste. -Ne smeta mi.
Možeš mi pokazati kuću.
Dakle, Hugh Wentworth dolazi na tvoj ples?
Da. Zašto ne?
Čudno mi je.
Takav čovjek ide na crnački ples.
Stotine bijelaca sad dolaze na priredbe u Harlemu.
-Zašto? -Kao i ti, dolaze da vide crnce.
Dečki, što to radite?
Uživaju, prikupljaju materijale,
gledaju znamenite i manje znamenite kako gledaju crnce.
Rene, mogu li i ja doći?
-Zašto, jer dolaze mnogi bijelci? -Ne, zato što će biti zabavno.
Ne znam. Što ako te netko prepozna?
Pokušat ću se provući.
-Bit će ti dosadno. -Neće, sigurno.
-Neću moći paziti na tebe. -Bit ću ja dobro.
Sjedit ću i gledati znamenite i manje znamenite.
Baš me briga što radiš i kamo ideš.
Zašto bi išla na mjesto gdje možeš upasti u nevolje?
Prokleti John!
Stalno mi staje na put. Mogla bih ga ubiti.
Ja ne bih.
Barem ne u državi gdje još postoji smrtna kazna.
Toliko želim opet biti među crncima,
razgovarati, slušati kako se smiju.
Gotovo sam zaboravila to…
Kvragu!
-Da ja odem dolje? -Ne, nema veze.
Zu će to počistiti.
Zu!
Dođi na ples ako želiš. Neću te spriječiti.
Hvala ti, Rene. Vrlo ljubazno od tebe. Zbilja, hvala ti.
Dečki?
-Što želite? Zauzeti smo. -Juniore.
Nemoj se ljutiti.
Znam da sam sve uništila,
ali smijem li ući ako obećam da neću smetati?
Samo mi ćemo biti na večeri.
I bolje. Nemam dovoljno za više.
Oni su bili kauboji, a ja Indijanka
i zarobili su me pred utvrdom.
Ali mislim da sam pobjegla.
Ne obraćaj pažnju. Junior često pretjera.
Što se kuha? Batati? Kako ih spremaš?
Maslac, sol, šećer. Jednostavno.
Jednostavno! A to je najsavršeniji okus na svijetu!
Rene, gdje si je našla?
Žudim za služavkom koja kuha domaću hranu.
Nije tako.
Nije kako?
Svima treba pomoć. To je normalno.
-Možda drugi put možeš ostati na večeri. -Da, molim.
Mogla bih sutra svratiti pa možemo zajedno na ples?
U redu.
-Onda se vidimo sutra. -Sutra, da.
Zdravo, Rene.
-Uđite. -Nisam imao priliku.
-Mislio sam da si zaspala. -Ne. Dolaziš na vrijeme.
Barem jednom.
Dobro.
-Jesi li nervozna? -Hej, makni se.
Sjediš mi na haljini.
Clare dolazi. Clare Bellew.
-Ona luda žena, Clare? -Da, ona.
Luda Clare Bellew.
-Ona nije luda. -Otkad?
Samo je… drukčija.
Jučer me iznenadila posjetom.
Jučer? Zašto mi nisi rekla?
-Ne znam. Morala sam razmisliti. -Irene.
Ponašala se kao da nije problem ako ide s nama pa…
Rekla sam da može.
-Dolazi ovamo? -Svaki čas, mislim.
Budi dobar, može?
Čisto sumnjam.
Mislim, budi dobar prema njoj.
Bit ću pristojan.
Odjenut ćeš se ili ležati?
Ne visi mi nad glavom. Čekaj me dolje.
Čekaj, oprosti. Volim te.
Čovječe! Kako si nervozna.
Mislila sam da neću ozdraviti, da ću umrijeti od groznice.
Gadna epidemija. Ne znam ni koliko sam slučajeva imao.
Nisu svi preživjeli.
-Znači, imala si sreće. -Da.
Naravno, više ih je preživjelo.
-Hvalim se. -Pa što?
Ako je istina, treba se hvaliti.
Možda si u pravu.
Oprosti, nisam znala da si već došla.
Ne brini se, sami smo se upoznali.
Da, jesmo.
Sjajno izgledaš, Rene.
Bojim se da sam pogrešno odabrala.
Vraga! Savršena je.
-Ako mogu ponovo. -Ti si to rekao.
Evo ih!
I, kako izgledam?
Poput princeze.
Dobro, dobro.
-Laku noć i laku noć. -Laku noć.
Osjećam se kao nekad na Badnju večer.
Znala sam da me čeka iznenađenje, no nisam mogla pogoditi što.
Tako sam uzbuđena. Ne možeš ni zamisliti.
-„Ne možeš ni zamisliti.“ -Prestani.
Bok.
Ta glazba dobro zvuči.
Bit će ondje.
Bianca, bijesan sam.
Eno Hugha!
Imamo li mjesta?
U separeu s Hughom, ako se probijemo.
Kakva zabava!
Eno ga!
Felise, Dave!
-Pun pogodak! Bend je sjajan! -Ludnica!
-Hajde, Briane, idemo plesati. -Što…
-Ne, ne, ne. -Da, da, da.
Pazi, Clare, ima dvije lijeve.
-Zaista? -Ne.
-Da, tako je. Zahrđao sam. -Pa, pokušajmo.
Nije tako loše.
„Siromah, bogataš, prosjak, lopov…“ Kako dalje ide?
„Liječnik, odvjetnik, poglavica.“ Svi su ovdje i još neki.
Pokušavam otkriti povijest i situaciju
bajkovite plavuše koju si dovela sa sobom.
Vidiš?
Ona koja upravo pleše s tvojim mužem.
Ona je iz Chicaga, nekad smo se poznavale. Drago joj je što te poznajem.
Lijepo od nje.
Vidiš li moju razmetnu suprugu?
Da!
Uobičajeni problem.
Sva ta obojena gospoda istjerali su Nordijca iz njezinih misli.
Prestani!
Jesam li je večeras uopće vidio, osim tu i tamo
kako pleše s nekim Etiopljaninom?
Nisam.
Gospodine, morate priznati da obojeni muškarci
bolje plešu od bijelaca.
Ako su slavne osobe koje su došle
primjeren uzorak vaše rase.
S obzirom na to da nikad nisam plesao s muškarcem,
nisam u položaju da raspravljam o tome.
Bianca i društvo stalno brbljaju
o dobrom izgledu nekog crnca, pogotovo onih vrlo tamnih.
Poput Ralpha Hazeltona.
Mnoge su ga žene proglasile fantastično zgodnim.
Što ti misliš? Je li?
Ne. I ne mislim da bi ga itko smatrao zgodnim.
Stvar je u egzotičnosti. Zanimanje za ono što je drukčije.
Emocionalno uzbuđenje…
Nešto što osjećaš u blizini nečega neobičnog
što ti je možda čak i odbojno.
I to je to.
Znači, podržavaš teoriju
da smo ovamo došli u svojstvu predatora?
Ne.
Više iz radoznalosti.
Poput tvoje princeze iz Chicaga.
Što bi to trebalo značiti?
Stvari nisu uvijek kakvima se čine, Hugh.
Ma vidi ti to.
-Nitko ne bi rekao. -Ne.
Baš iznenađujuće.
Možeš li ti uvijek vidjeti razliku?
-Sad zvučiš zadrto. -Ne, stvarno.
Postoji li neki osjećaj povezanosti?
Ne razgovaraj sa mnom kao da pišeš za National Geographic.
Znaš koliko i ja.
Ali ponekad postoji…
nešto što se ne vidi na prvu.
Da, shvaćam što želiš reći.
Da, mnogi često prolaze.
Crncu je lako proći za bijelca.
Nisam sigurna kako bi bijelac uspio proći kao obojena osoba.
Nisam mislio na to.
Ne, Hugh. Zašto bi?
Mislim da bi ti mogla.
Da.
Onda, ako možeš, zašto ne bi?
Oprosti. Hej.
-Pitam zašto ne bi? -Tko kaže da nisam?
Neobično si enigmatična…
A ti se ponašaš kao kreten.
Mislim…
svi prolazimo kao nešto drugo.
Zar ne?
Kreten sam, zbilja?
Stopala me bole kao da sam trčala maraton.
Divim se tvojoj energiji!
Mislim da bih trebao otići po ženu
prije nego što mi je netko ukrade zauvijek.
Nećete plesati sa mnom, g. Wentworth?
To mi nije jača strana, gđo Bellew.
-Hugh. -Briane.
-Hvala ti. -I za tebe.
-Hvala. -Rene, tvoj me muž uništio.
Moram još jednom zaplesati s njim. Najbolji je.
Izgleda da ti moja žena nije rekla da ne volim laskanje.
Kako god, bilo bi mi drago
pronaći ti primjerenu zamjenu.
Evo tvog čovjeka.
-Ti? -Da.
Zašto ne? Idemo.
Vidimo se.
Nema nikakve šanse.
Ali baš nikakve.
Znaš, drago mi je što je došla.
Nije li neobično lijepa?
Ne, ništa posebno.
-Šališ se! -Ne.
Mislim, bila bi neobično lijepa bjelkinja,
ali osobno više volim tamnije žene.
Da?
Možda zato što je bila tako sretna.
Pazi što govoriš.
Nemoj sebe smatrati zaslužnom za takvu vrstu sreće.
Gluposti.
Hej, prestani!
Clare?
Mama, vraćaš se u krevet?
Naravno da ne, dušo.
-Gdje je Clare? -Vratit će se kasnije kad zaspete.
-Ali šalje puse. -Tata je rekao da će se igrati sa mnom.
Tede, odvedi brata u kuhinju i daj mu jesti.
Ne želim jesti.
-Tede, rekla sam da odvedeš… -Ispričavam se.
Rekao sam Junioru da će Clare doći.
Što se to događa?
Netko ga je nazvao prljavim…
znaš-već-čime.
-Zulena? -Straga, Rene.
Što je sad ovo? Clare, zar ti nije hladno?
Kad ti Gospodin da ovako čaroban dan, treba uživati.
Luda si.
-Zu, možeš li mi pomoći? -Kažu da je ovo bablje ljeto.
Bablje ljeto?
Zu?
Zu i ja razgovarale smo o susjedima Charlestonovima.
-Najstarija kći postaje prava ljepotica. -Da.
Ted se smete kad je vidi.
-Pubertet unosi nemir u prijateljstva. -Pubertet jest nemir.
Istina!
Ne znam.
Ti si imala mnogo prijatelja.
Može biti.
Pitam se zašto nismo bile bolje prijateljice.
Bile smo dobre.
Ali uvijek sam ti se divila.
Uvijek si bila tako smirena
i lijepa usprkos svemu.
Ja? Ma daj.
Ti si uvijek bila ljepotica.
Ne bih rekla.
Ostaješ na večeri?
Ne mogu.
John se vraća kući.
A ne sljedeći tjedan?
Vraća se ranije.
Nedostajem mu.
Ne dijelim taj osjećaj. Voljela bih da se nikad ne vrati.
-Ne smiješ tako govoriti. -Ne smijem?
Dolaziš na bridž?
Neću ga valjda propustiti, Rene!
„Unutra je bilo mračno i mirisalo na drvo i ulje.
Udarila je glavom žarulju koja je visjela sa stropa.“
Preuzet ćeš sljedeći dio?
„Tada je štakor umirio žarulju
i povukao lanac, a svjetlo je zatreperilo.“
Linčovali su nekoga u Little Rocku, jeste li čuli?
-Ne sada. -Što se dogodilo?
Crnac je optužen za napad na dvije bjelkinje.
Što im je učinio?
Nije pitanje „što“ nego „je li“, Tede.
-Ali svejedno su ga linčovali. -Tako je.
Juniore, operi zube.
Oni…
-Gonili su ga… -Briane.
Uhvatili ga, objesili o telefonski stup i pucali u njega.
Ali zašto, tata?
Jer nas mrze, sine.
Briane, rekla sam ne sad.
Dođi.
Izgleda da ne smijemo pričati o tim stvarima
jer uzrujavamo dame iz naše obitelji.
-U redu. -Da.
Idi oprati zube.
Znam da ozbiljno doživljavam ulogu majke.
Znam da sam stalno zauzeta oko dječaka i vođenja kuće.
No ne mislim da je to smiješno.
O, Rene, znam.
Tako si dobra.
Tako savršena.
Zvučiš kao da je to nešto loše.
Sjednimo nakratko ovdje.
Volim slušati kako svira.
Što god bilo, neću zaboraviti koliko si dobra bila prema meni.
O čemu govoriš?
Mislim to.
Vidiš, ja…
Nemam osjećaj za moral ili za dužnost poput tebe.
-Govoriš gluposti. -Istina je, Rene.
Zar ne shvaćaš?
Nismo nimalo slične.
Učinit ću sve da dođem do stvari koje želim.
Ozlijediti bilo koga.
Odbaciti sve što treba.
Sve.
Opasna sam.
Clare, prestani.
To što govoriš je pogrešno.
Uvijek si puno imala i ničega se nisi odrekla.
Clare?
Oprostite.
Je li Mae zvala?
Nemam pojma gdje je.
Prokleta Zu uzela je slobodno…
Mora ponekad vidjeti svoju obitelj.
Ali…
već kasnimo i…
Posljednja mi je noć prije polaska za Europu.
Zašto ja ne bih ostala s dečkima, a vas dvoje idite.
Zbilja?
Neće mi smetati.
Ne možemo te ostaviti.
Naravno da možete.
To će izjednačiti rezultat.
Sad moram igrati bridž.
-Hajde sad. -Ali nedostajat ćeš mi, Rene.
Ne, neću. Hajde. Idi.
Hajde.
Ovdje se skriva talent.
Da, i cuga.
Gdje je princeza?
Rijetko vas oboje imam samo za sebe.
U Europi je.
Kći joj je u privatnoj školi. I to u Švicarskoj.
-Što? -Ništa. Samo…
Što znaš o Švicarskoj?
Meni neće previše nedostajati. Prilično je naporna.
Neki bi rekli isto za tebe.
Istina.
Ali meni je to besramno. Stalno izigrava žrtvu.
„Jadna ja“ i tako dalje… Stječe popularnost prljavom igrom…
-To nije pošteno… -Nisam dovršio.
Ali ima nekog šarma.
Hugh, jedva poznaješ ženu.
-A ona nije ovdje i ne može se braniti… -Ti ćeš?
Viteški potez, nesumnjivo.
-Dobar dan, Lance. -Irene.
Ovo se mora osušiti prije spajanja.
Ovo je lijepo, zar ne?
Samo nas četvero.
-Skuhat ću vruću čokoladu. -Da, molim!
Ne, želim nastaviti razgovor.
-Izgledate ozbiljno. -Razgovaramo o Johnu Carteru.
Njega su linčovali u Little Rocku.
-Opet to? -Mama, moraš znati o tome.
Moram li?
Imamo li još oraha?
-Pogledat ću. -I ja bih.
Nisu ga samo ustrijelili.
Vezali su mu tijelo za auto i vukli ga po gradu.
-Jesi li to rekao ocu? -On je rekao meni.
Da?
Sa mnom više ne morate razgovarati kao s djetetom.
Mama, hvala na večeri.
Radije bih da im ne pričaš o linču.
Zašto?
Imat će vremena za učenje o grozotama kad budu stariji.
-Sad su sigurni. -Potpuno si u krivu.
Ako si odlučila da će odrastati u ovoj zemlji,
što prije nauče što ih čeka, to bolje.
Ali sretni su. Zašto to uništiti?
-Želim da ostanu sretni. -Irene.
Zašto bismo išta skrivali od njih?
Pokušali smo ih čuvati od riječi „crnjo“.
-Ne govori to… -Naučili su na teži način.
Nemoj o rasnim problemima. Ne trpim to.
-Ovo je i moja kuća. Moraju znati… -Ne moraju!
Ne moraju.
Ne razumijem kako netko toliko inteligentan može biti toliko glup.
Odavno sam želio otići iz ovog pakla.
Govorila sam da moramo otići na neko vrijeme.
Ali onda si izgledao sretnije dok je Clare dolazila pa…
Kakve veze ima Clare s…
Da nije bilo nje, otišli bismo na put.
Odustao sam jer si prigovarala…
-Nisam prigovarala za Clare… -Kvragu!
Irene, ne govorim o Clare.
-Kao da… -Ne govorim o putovanju!
Govorim o odlasku iz ovog…
Izgleda mi da si manje sretan onim što imaš kad ona nije ovdje.
Ne bih rekla.
Ne.
Ustajem.
Ne brini se.
-Lijepo je da si se sjetio nazvati. -Uvijek pažljivi muž.
Svi ti ljudi dolaze na čaj.
Hvala nebesima da je sve spremno.
-Clare je dolje. -Clare?
Kako?
Nisam je pozvala, i to namjerno.
Već je neko vrijeme ovdje, ostavljala je poruke,
ali ti nisi odgovarala.
Smijem li pitati zašto?
Zabava je za Hugha koji baš ne mari za nju,
pa je nisam pozvala.
Ako mene pitaš, to što je ne voli nema veze s njom,
nego s činjenicom da joj nije pretjerano stalo do njega.
-Drag ti je Hugh. -Jest.
Ali priznat ćeš da sam sebe smatra božanstvom.
Ne slažem se.
Smatra se nečim puno boljim od toga.
Briane?
Oprosti. Ja sam kriv, Irene.
Zaboljelo ju je to što nije pozvana. Rekao sam joj da si zaboravila.
Ali, Briane…
Razgovarao si s njom?
Da.
Naravno.
Što god ja rekla, Clare popravi svaku zabavu.
Lijepo ju je vidjeti.
Nećeš dugo?
-Hvala. -Oprosti.
Raspravljamo o La Josephine. Gledala si, pretpostavljam?
-Josephine Baker? Ne, nisam. -Puno propuštaš.
Možda sam je vidjela u Shuffle Along,
ali ne sjećam se.
Ona mi je draža od Ethel Waters.
Ethel Waters je sjajna.
Felise, super je da si došla.
Vrati se. Irene.
Nisi sjela čitavo popodne.
Porazgovarajmo.
Što god te muči, trgni se. Izgledaš kao pogrebnik.
Nekako nisam svoja.
-Valjda zbog vremena. -Kupi si skupu haljinu, dijete.
To uvijek pomaže.
Pokušavam je uhvatiti nasamo čitavo popodne. Clare!
Izgledaš božanstveno, sjediš poput slike!
-Dođi i sljedeći mjesec. -Moraš!
Baš govorim Daveu kako sam pročitala knjigu.
-Čitala si njegove knjige? -Naravno. Sve do jedne!
Žao mi je, Rene, gurnuo sam te. Baš sam smotan.
Nemoj mi reći da je skupocjen i nezamjenjiv?
Nisi me gurnuo, sigurna sam.
Taj je čajnik bio najružnija stvar
koju su tvoji konfederativni preci posjedovali.
Zaboravila sam prije koliko ju je tisuća godina
Brianov pra-pra-pra-stric imao…
Mislim, sve do sad nisam znala kako ga se riješiti.
Nadahnuće! Samo sam ga trebala razbiti da ga se riješim.
-Jednostavno. -Bravo.
-Moja lijepa… -To je bilo divno.
Bravo.
Briane, hvala ti na čajanci kojoj…
-Bok, Rene. -…nema premca.
-Ostaješ na večeri? -Ne mogu danas.
Dobro. Šteta. Brian ionako mora na posao.
-Bilo mi je drago. -Vidimo se.
Puno ti hvala. Baš smo se lijepo proveli.
Bilo mi je drago. Hvala.
-Onda sam pobijedio Patricka u utrci. -Šešir!
Utrka uz stube! Ne možeš me uhvatiti.
Neću te pustiti. Ne!
Večer.
Svega mi.
-Nebesa, suze mi oči. -Kao da će mi prsti otpasti.
Vjetar je brutalan!
Ispričavam se.
Gđo Redfield! Kako ste?
To je bilo odrješito.
Prošla si pokraj jedine osobe koju sam upoznala prerušena u bjelkinju.
Halo, centrala. Quincy 5-4-7-3.
Halo, je li gđa Bellew kod kuće? Hitno je.
Ne?
Nema veze.
Nije toliko hitno.
Pokušat ću kasnije.
Irene.
Što radiš? Hladno je vani.
Idemo li na zabavu s Clare?
Jesi li ikad bila na šestom katu?
Naravno!
Otac mi je bio domar.
U dobra stara vremena kad je svaki oronuli stan imao vlastito dizalo.
Dizalo?
-Želiš reći da moramo pješice? -Sve do vrha.
O, Gospode!
Zašto bi itko živio ovdje?
Kaže da ovo obeshrabruje povremene goste.
Radije smrt no dosada, kaže ona!
Glupe tanke cipele.
Što je, Rene?
Jesi li se ikad pitala što će biti ako John dozna?
Da.
Nemojte odustati prije četvrtog kata.
Ne pada mi na pamet ikoga nositi više od dva kata.
Pa? Što ćeš učiniti?
Ono što želim više od ičega.
Doći živjeti ovamo.
U Harlemu. S tobom.
Gospode.
Hajde, pužiću.
…večera kod Eddieja pa do Leroya i onda do Smallsa.
Plesači su i vama izgledali čudno?
-Ne, dušo, samo piće. -Zato sam prestao piti.
-Od jutros? -Da.
Nije bilo ni najmanje zanimljivosti…
-Nema na čemu. -Hvala ti.
Ne bih. Čuo sam da pića ovdje nisu sigurna.
Irene, zar si prisegla da se više nećeš smijati?
Ne. Ali svi vi ostali toliko ste pametni da nemam riječi.
Nemaš piće. Što ćeš?
Đumbirovo pivo, tri viskija.
Prvo viski pa led pa pivo od đumbira.
Ne pokušavaj to sam smućkati, Dave.
-Daj batleru da to učini. -I slugi, zašto ne?
-Da, savršena večer. -Dobro.
Nemoj stajati ondje. Nije li ti hladno?
Dođi. Razgovaraj sa mnom ili me barem slušaj kako brbljam.
-Izvolite? -Pustite me unutra.
-Možda ste pogriješili kuću. -Znam gdje sam. Pustite me unutra.
Koji stan tražite, gospodine?
-Moja je žena unutra. -Vaša žena?
Ne, gospodine, nije ovdje. Jamčim vam.
-Ispričavam se, ali griješite. -Ne griješim.
-Ne ulazite! -Gospodine, smirite se.
-Što se događa? -Maknite se.
Izvolite?
Bio sam kod Redfieldovih i znam da je s njima.
Ralphe, gdje mi je piće?
Poštedite se nevolja i pustite me.
Znam što radite ovdje.
Znam.
Ja sam Redfield. Koji se vrag…
Nećeš mi govoriti što da radim! Nitko od vas!
Najbolje je da odete.
Lažljivice!
Oprezno. Jedini ste bijelac ovdje.
Prljava lažljivice.
Isuse Kriste!
-Požuri se. -Brzo!
Brzo!
Idi dolje.
Njezin muž sjedi ondje?
Ne znam.
-Kako to misliš? -Ne znam je li mrtva.
Mislim da je samo htio zaštititi ženu.
Ne čini se posebno neobično.
Je li ona…
Irene, ne smiješ.
Pozlit će ti.
Naime, samo je pala i nestala.
-Irene je bila s njom. -Ova gospođa?
Sigurno je pala?
Nije ju gurnuo muž,
kako dr. Redfield misli?
Ne. Sigurna sam, samo je pala i nitko je nije mogao uhvatiti.
Dogodilo se tako brzo…
-Oprezno. -Je li tko drugi nešto primijetio?
-Ne smiješ. -Nitko je nije vidio?
-Bio je uzrujan, to svakako. -Dakle, nesretan slučaj?
Da, nesretan slučaj.
Tako sam i mislio.
Volim te.
Smrt uslijed nezgode, vjerujem.
Idemo gore pogledati taj prozor.
TEMELJENO NA ROMANU NELLE LARSEN
Prijevod titlova: Oleg Berić