Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Byl to děsný týden, protože si musíte uvědomit tohle.
Když máte veleúspěšný televizní seriál,
kdo ho dnes sleduje?
Deset milionů diváků. Odvažme se a řekněme patnáct.
JESS OPPENHEIMER VÝKONNÝ PRODUCENT A HLAVNÍ SCENÁRISTA
To už je obrovský hit.
To je třeba si uvědomit.
I Love Lucy? Šedesát milionů.
Jo. Už je to dlouho, ale ten týden si pamatuju.
BOB CARROLL MLADŠÍ - SCENÁRISTA
Byl to děsný týden.
Ti chlapi se vyděsí moc snadno.
MADELYN PUGHOVÁ - SCENÁRISTKA
Jsem ze Středozápadu.
Zažila jsem hospodářskou krizi a velké sucho. Hned tak se nevyděsím.
Ale byl to děsný týden.
Obchodní domy bývaly otevřené pozdě do večera v pondělí,
pak to změnili na čtvrtek. Víte proč?
Protože během I Love Lucy nikdo neodcházel z domova.
Docházelo k významnému poklesu počtu lidí
používajících vodu v pondělí mezi 9.00 a 9.30 večer.
Z ničeho nic.
Všichni skoro přišli o práci.
Lucy a Desi málem přišli o život.
Zčistajasna.
Ptáte se, kdy to zjistili?
Ve stejnou dobu jako ostatní, při poslechu Waltera Winchella.
Hleděl jsem si svého, poslouchal Waltera Winchella...
Na konci vysílání.
Musíte pochopit jedno.
Nebyla to maličkost, když Winchell ukončil vysílání slovy...
Lucille Ballová je komunistka.
Jen tak.
Lucille Ballová je členka komunistické strany.
Jo.
Už viděla ten článek
Confidential Desiho divoká noc
o Desim, když vystoupil Winchell.
Ten časopis vycházel v pondělí. Její publicista přinesl výtisk v neděli.
Co udělali, když to slyšeli?
Co udělali?
Nevím, co udělali,
ale byli to Lucy a Desi,
takže si buď navzájem trhali hlavu, nebo ze sebe strhávali oblečení.
Ameriko, je čas pro Waltera Winchella,
kterého uvádí společnost Gruen, přesné hodinky.
Gruen, nejlepší hodinky, jaké můžete mít.
Nejlepší hodinky, jaké lze darovat, uvádějí muže...
Lucy, jsem doma!
Kde jsi sakra byl, ty kubánský pako?
Jen klid.
Záletnej muzikante.
Hrál jsem karty s... Hej!
Hrál jsem karty... Sakra!
Řekni mi, až to začne bolet.
-Na lodi? -Ano.
-Hráli jsme karty na lodi. -Od včerejšího večera?
-Dvacet sedm hodin? -Ano!
-A tos nemohl zavolat? -Ne.
-Proč? -Většinu času jsem byl namol.
To je zítřejší Confidential.
Proč ten časopis vůbec čteš?
Na obálce je můj manžel s jinou ženou,
což mě upoutalo.
Je to kronika jedné noci s tebou ve městě...
To je něčí neteř.
Co je mi sakra po tom?
To je společnost Westinghouse. Bylas tam. To je jeho neteř.
Ta fotka je z loňského léta.
Máš pravdu. Je z výjezdního zasedání společnosti Westinghouse.
-Ano. -Omlouvám se.
Řekni: „Desi, promiň, že jsem o tobě pochybovala.“
Ne.
„Teď vidím, že ta fotka nebyla pořízena minulou středu v noci,
„ale před šesti měsíci na výjezdním zasedání,
„a už nikdy nebudu o tvé lásce ke mně pochybovat.“ Řekni to.
Ne. A děláš to znovu. Vyslovuješ to „Westin-gouse“.
-Je to „Westin-gouse“. -Westinghouse.
Řekni G-H-O-S-T.
„Ghost.“
„H“ po „G“ se nevyslovuje. „Westin-gouse.“
Všechno v tom časopise byla smyšlenka?
Nečetl jsem ten článek,
ale pokud není o tom, jak hraju karty na lodi...
-Není. -Pak ano, je to smyšlenka.
Natluč si to do hlavy, jsi to jediné, co chci.
-Tak to jsi idiot. -No jo, pojď sem.
...Výbor pro neamerickou činnost pořádá tajné zasedání v Kalifornii.
Nejoblíbenější televizní hvězda
byla konfrontována se svým členstvím v komunistické straně...
-Počkej! -Počkej.
Cože?
...až do příštího nedělního večera ve stejnou dobu...
Co říkal?
Řekl, že nejpopulárnější ze všech televizních hvězd byla...
Byla konfrontována se svým členstvím v komunistické straně.
Ano.
Mohl mluvit o Imogene Cocaové.
Houby, nemluvil o Imogene Cocaové.
RICARDOVI
PONDĚLÍ
ČTENÁ ZKOUŠKA
To je nesmysl.
Je to nesmysl, a ještě se to zhorší, než se to zlepší.
Malý Rusty Hamer?
Když podepsal smlouvu, nebo jeho opatrovník,
ať tu smlouvu podepsal kdokoli, musel podepsat slib věrnosti.
Věděl to někdo?
Bille?
Bille.
-To mluví se mnou? -Jo.
-Takže ví, že jsem tady, vidí mě? -Ano.
Věděls, že Rusty musel podepsat slib věrnosti?
-Nevím, kdo je Rusty. -Z Show Dannyho Thomase.
-To není jeho jméno. -Je.
-To nejmenší dítě? -Ano.
Rusty je jméno postavy, ne herce.
Obojí. Rustyho Williamse hraje Rusty Hamer.
-A Hamer je komunista? -Je mu sedm let.
-Zajímá se o politiku? -Ne!
Říkám, že je mu sedm let a donutili ho podepsat slib věrnosti.
Podle mě to už přesahuje všechny meze.
Proč se syn Dannyho Thomase nejmenuje Rusty Thomas?
Jsi opilý?
Je deset ráno, Vivian, takže samozřejmě.
Bobe, Jess a já jsme byli vzhůru celý víkend a pracovali na scénáři.
Jménem nás všech
chci říct, jak moc si vážíme tvého respektu.
Nechtějte, abych to četl střízlivý.
Tvé občasné urážky mě začínají unavovat.
Moje urážky nemají chuť obléct si smoking.
Řekni ostatním hercům, že my pro něj taky nepracujeme.
Všichni pracujete pro mě!
Všichni si uvědomte tohle.
Tohle musíte pochopit.
Všichni jsme nervózní.
Vážně, to bylo všechno?
Jsme nervózní a lékem je prostě dělat na tom seriálu.
Běžný produkční týden.
Budeme potřebovat někoho, kdo bude hrát Lucy a Rickyho, to jsou zásadní role.
Mají v Desiho kanceláři schůzku s televizí a sponzorem.
Do večera natáčení tohle vše určitě skončí.
-Tak či onak. -Jo. Ne.
Aby bylo jasno. Řekl jsem, že do natáčení bude po všem.
Bill řekl: „Tak či onak.“ To je šibeniční humor. Řekl jsem: „Jo...“
-Čím dřív přestaneš mluvit... -Jo.
Myslím, že se všichni znáte, ale pojďme postupně. Joe?
-Joe Strickland, CBS. -Howard Wenke, taky CBS.
Roger Otter, Philip Morris.
Irwin Gotlieb, advokát Desilu.
Sam Stein, advokát Lucille Ballové.
Tip Tribby, viceprezident pro vztahy s veřejností, Philip Morris.
Tipe? Kdyby to Winchell měl v kapse, použil by její jméno,
byl by to zlatý hřeb programu.
A dnes ráno bychom to četli
-na titulní straně všech novin, že? -Ano.
Nemají to.
Chápete, proč by mohla mít CBS obavy, že existuje „to“, co lze „mít“?
To jsem nepochytil.
Musíte mi teď říct, co se děje.
-Takhle s mou ženou nemluvte. -Zmlátíte mě?
To ona.
Takže představování skončilo?
Nejsem komunistka, nikdy jsem nebyla. Ale technicky vzato jo, jsem.
Chápete, že co se tu děje, není legrace?
Ano, chápu, že co se děje, není legrace.
-Lucy... -Otec zemřel, když jsem byl malá.
Vychovala mě matka a dědeček Fred C. Hunt.
Rád bych, aby všichni kromě Howarda odešli.
Ten seriál platí Philip Morris.
A dostanou, co jim patří, tak nám dejte chvilku.
Ona kouří chesterfieldky.
Mohla by kouřit jednu ze sedmi značek, které nabízí Philip Morris?
Chápu. Děkuju.
Fred C. Hunt, můj dědeček, byl členem strany.
Bylo to začátkem 30. let. Mně bylo něco přes dvacet.
Nikdy nepoužil slovo „komunista“. Ale záleželo mu na pracujících.
Vychovával mého brášku a mě
a já mu chtěla udělat radost, tak jsem to políčko zaškrtla.
Tehdy se to nepovažovalo za horší než být republikán.
-Byla jste na nějaké schůzi? -Ne.
-Nikdy? -Ne.
Na koktejlové párty,
-a později jste zjistila... -Ne.
Předplatila jste si někdy...
Celý můj vztah s komunismem se odehrál před 20 lety. Zaškrtla jsem políčko.
Proč to vychází najevo teď?
Výbor ji vyšetřoval a očistil ji.
Ale minulý týden William Wheeler svolal zvláštní,
neveřejné zasedání
a předvolal ji znova. Proto tu sedíme.
A nikdo to nezaznamenal.
Nikdo se toho příběhu nechytil, ani jedny noviny.
Ani jedna zpravodajská stanice, včetně té vaší.
Možná.
Možná jsme z toho venku. Jen to zatím nevíme.
Kdy se to dozvíme?
Pokud v pátek večer budete točit, znamená to, že se nic nemění.
Dobře.
Ty a já jsme už zažili horší věci.
-Fakt? -Ne.
To jsem si myslela.
Hele.
Bylo to celé vycucané z prstu?
Čtyři stránky, 1 500 slov.
Teď si děláš legraci?
To je podruhé, co se mě na to někdo ptá.
Jsem Lucille Ballová. Poznáš, až si budu dělat legraci.
-Celé si to vymysleli? -Nemáme snad na starost důležitější věci?
-Celé si to vymysleli? -Ano!
Byl jsem na lodi a hrál karty. A mám na ně vztek.
A něco s tím udělám.
-Ale právě teď... -Chápu. Priority.
Máš pravdu.
-Zopakuj to. „Desi, máš pravdu.“ -Ne.
Všechno bude v pořádku.
Nic se ti nestane. Nedovolím to.
Prostě nedovolím.
-Tos ještě nikdy neudělala. -Já vím.
Viděla jsem to u jiných lidí ve filmech, v nichž jsem hrála.
Pro lásku boží, staříku, tohle není těžké!
Rusty Hamer hraje Rustyho Williamse v Show Dannyho Thomase.
Je ve druhé třídě a donutili ho podepsat slib věrnosti
ve smlouvě, což je podle mě hnus. Nebylo to matoucí.
Žádná Show Dannyho Thomase neexistuje.
Jmenuje se to Make Room for Daddy. Nevykládej mi hlouposti.
Pokud je Rusty komunista, pak seřežu sedmileté dítě.
-S tím nemám problém. -Skončila jsem.
To bylo vtipnější než cokoli, cos dosud letos napsal.
-To není... Napsal jsem spoustu... -Ne.
Dobré ráno!
-Tento týden režíruje Don Glass? -Budeme v pohodě.
Chtěli byste vědět, co se děje.
Ať se děje cokoli, podporujeme vás na tisíc procent.
Rád bych to věděl, než se k tomuhle zavážu.
Lucy kdysi dávno zaškrtla omylem nesprávné políčko na registraci voličů.
A hned máme první dějství nového dílu.
-„Lucy se dostane na černou listinu.“ -To není vtip.
Vtipkovals ty, já jen...
Minulý týden svědčila na neveřejném zasedání.
-Byla očištěna. -Dobře.
Jo? Byla očištěna.
Winchell měl nesprávné informace.
Nechytly se toho žádné noviny. Věnujme se naší show.
Jessi, je to na tobě.
I Love Lucy, díl 204. Druhá řada, čtvrtý díl.
„Hádka Ethel a Freda.“
Televizní seriál Boba Carrolla, Madelyn Pughové a můj.
-To jste to museli psát tři? -No tak.
Režíruje zase Donald Glass, potlesk, prosím.
Jsem rád, že jsem zpátky.
První dějství, interiér, obývací pokoj Ricardových, noc.
Promiň. Donalde.
-Ano. -Zdravím, jsem Lucille Ballová.
To já vím.
Jen pro jistotu. Dlouho jsi tu nebyl.
Je to proto, že procházíš pubertou?
Tu už mám dávno za sebou
a nebyl jsem tady, protože jsem režíroval Dannyho Thomase.
-S tím komunistickým klukem? Jdi do háje. -Prokrista.
Nemusíš chodit do háje, ale musíš vědět, že Danny dělá vtipy,
málokdo to dělá líp. Já dělám fyzickou komiku.
-Viděl jsem každý díl toho seriálu. -Jako 60 milionů jiných lidí.
Není někdo z nich profesionální televizní režisér?
-Dělá si legraci. -To teda jo.
-Chápu. -Trochu tě zesměšňuju.
To je prostě můj způsob jak říct, že v tebe nemám důvěru.
Dnes ráno jsme nezačali dobře.
Nemám ponětí, o čem jsi sakra mluvila.
-Desi, prosím tě, neptej se. -Žádný problém.
Jen jsem chtěl říct, že tuhle show produkuje společnost Desilu Productions,
jejíž prezident s vámi právě teď mluví.
V příštích 30 minutách
nechci slyšet ani slovo, které není v tomto scénáři.
-Je to na tobě. -Děkuju.
„Lucy dělá poslední úpravy na slavnostním jídelním stole,
„kvalitní porcelán, stříbro a tak dál.“
Stůl je prostřený pro čtyři, ale jsou tam jen tři židle,
to jsem tam měla dát.
Vlastně jsou to dvě židle a stolička ke klavíru.
-Celkem? -Tři židle.
„Lucy dělá poslední úpravy na slavnostním jídelním stole.
„Stůl je prostřený pro čtyři, ale jsou tam jen tři židle.
„Po chvíli se otevřou dveře a vstoupí Ricky.
„Lucy ho neslyší. Rick k ní jde zezadu po špičkách.
„Položí svou...“
-Proč ne? -Prosím?
Proč ho Lucy neslyší?
Zakryješ někomu oči a řekneš: „Hádej kdo?“
Chápu, že je důvod, proč potřebujeme, aby ho Lucy neslyšela,
jen prostě nerozumím, proč v bytě této velikosti
Lucy neslyší nebo nevidí, že se dveře otvírají,
když stojí kousek od nich.
-Na tom zapracujeme. -Díky.
„Ricky jde po špičkách, natáhne se a zakryje jí rukama oči.“
-Hádej, kdo je to? -Bill? Pat? Sam?
-Ne. -Ralph?
-„Ricky na to reaguje.“ -Ne, to jsem já!
Ano, samozřejmě.
Moment. Máme uvěřit,
že Ricky věří, že Lucy opravdu neví, že je to on?
Teď zas tohle?
Že Ricky věří, že Lucy nepozná jeho hlas
s tím kubánským přízvukem.
A že on opravdu věří, že dalších sedm mužů
běžně chodí do jejich bytu?
To je dobrý postřeh. Má čtyři nebo pět dobrých připomínek.
Napíšeme lepší vtip, jinak Ricky pozná, že Lucy žertuje.
Můžeme změnit jména. Pedro, Pablo, José.
-Cože? -Protože jsou to španělská jména.
Tedy latinskoamerická. Jsou to kubánská jména.
Díky za objasnění, profesore.
-Já jen... -Dobře.
„Ricky ji otočí.“
-Ne! To jsem já. -Ano, samozřejmě.
„Ona luskne prsty a předstírá, že si nemůže vzpomenout na jeho jméno.“
Velmi zábavné.
„Ricky si všimne prostřeného stolu.“
Máme k večeři společnost? Kdo je to?
„Lucy ho záměrně ignoruje.“
-Jak se ti líbí nové sklenky na vodu? -Kdo přijde na večeři?
Nevypadá ten stůl dnes večer krásně?
-Lucy, kdo je to? -Nějací lidé.
Lucy...
Kdož sem dnes přijde na večeři?
„Kdož?“ Myslíš kromě „měž“ a „tebež“?
-Nech toho. Jak se jmenují? -Fred a Ethel Mertzovi.
Počkej chvilku.
Říkalas, že se strašně pohádali a jsou na sebe naštvaní.
To jsou.
-Že spolu nemluví. -Nemluví.
-On že bydlí v YMCE. -Bydlí.
-Ona že ho nechce pustit do domu. -Nechce.
Když jsou naštvaní, nemluví spolu, on spí jinde a ona ho nepouští domů, tak jak to?
No...
Lucy Esmeraldo McGillicuddyová Ricardová.
Je to hezké, ale nestárne ten rytmus příliš brzy?
Zapracujeme na tom.
Protože chceme udržet kvalitu scénáře, na jakou jste byli zvyklí u RKO.
To bylo odvážné.
To bylo...
Byl to vtip o psaní u RKO a...
-Jo? -Určitě ne urážka namířená na Lucy.
Když se ohlédnu, možná to byla urážka namířená na Lucy.
Což bylo velmi neobvyklé. Lucy a já jsme si byly blízké.
Vezmeme to od strany dvě.
Vždycky byla na scénář jak pes.
Všechno neúprosně pitvala, ale ten týden...
Jako by na tom, jestli byl vtip na „dvojku“ nebo „2+“, závisel její život.
„Snaží se kolem něj projít,
„ale on natáhne ruku a zahradí jí cestu.“
Na Broadwayi běžel muzikál Too Many Girls.
Byl hrozný.
Jednou z hvězd muzikálu Too Many Girls byl Desi.
Too Many Girls.
V RKO se rozhodli udělat z velmi špatného broadwayského muzikálu,
a já tomu pořád nemůžu uvěřit, ještě horší film.
Desi zůstal v obsazení, ale druhou hlavní ženskou roli dali
královně béčkových filmů Lucille Ballové.
Pár dní před začátkem natáčení
byl Desi ve studiu s klavírem a bubny a pracoval s Ann Millerovou.
Musíte si uvědomit jedno.
Pohlednějšího a šarmantnějšího muže, než je Desi, jste nikdy nepotkali.
Stranou od sboristek stála Lucy,
která byla k nepoznání,
protože ještě točila Dance, Girl, Dance,
kde hrála dívku z burlesky zbitou jejím pasákem.
Takže byla k nepoznání.
Tak se seznámili.
Ona hrála na rumba koule,
on zas na kytaru hrál.
Ale on žil v Havaně a ona v Rio del Mar.
Ona hrála na rumba koule v portugalském baru,
zatímco on drnkal v Havaně na kytaru. Byli od sebe daleko,
ale on časem
dostal práci v kapele v Harlemu,
i ona dostala práci v kapele v Harlemu.
On řekl: „Já jsem ta atrakce.“
Ona řekla: „Já jsem ta hvězda.“
Ale nakonec se vzali a jejich manželství je ráj.
Tak hraj na rumba koule
a ty na kytaru hraj!
Děkuji vám!
-Pan Arnaz? -Ano.
Jsem Desiderio Alberto Arnaz y de Acha Třetí,
ale tak mi říká jen matka.
-Desi. -Já jsem Angie.
Těším se na spolupráci s vámi.
Taky se těším, Angie.
-Patty. -Patty.
-Jako Patricia? -Ano.
-Také sboristka? -Tanečnice.
-Prima. -„Pamatuješ si naše první setkání?
„Byls vulgárně pozorný, ale teď jsi protivně lhostejný.“
Cože?
To je věta z našeho filmu, pako.
My se známe?
Ne.
Desi. Já jsem Daisy.
„Pamatuješ si naše první setkání?“
Kdybychom se potkali, pamatoval bych si to.
„Byls vulgárně pozorný, ale teď jsi protivně...“
-Počkat! Tos byla ty? -„... lhostejný.“
To jsem byla já, jo.
Tohle studio má talentované vizážisty.
„Jsem Angie, jsem ve sboru.
„Jen chci říct, že když piju, svlékám si šaty.“
Strašně by mě zajímalo,
jak jsi věděl, že Patty je zkratka pro Patricii?
-Jmenuji se Desiderio Alberto Arnaz... -Na to nemám čas.
A ty jsi Lucille Ballová.
Použij na mě větu, kterou jsi na nikom nezkoušel. Do toho.
Chtěla by ses naučit rumbu?
Tak jo, hezký.
A ano, chtěla.
Ale rozhodně neplatí, žes ji ještě nikdy nepoužil.
Chci, abys věděla, že se na tebe nesnažím dorážet.
Bude se ti to hodit pro tvůj výstup s rumbou ve filmu.
Nemám ve filmu žádný výstup s rumbou.
-Žádná rumba? -Ne.
To je známka špatně napsaného scénáře.
Měli bychom tančit na něco jiného.
Jistě.
Proč jsi přijela do Hollywoodu?
Vykopli mě z New Yorku.
-Vážně? -Myslím to vážně.
Vykopli mě z herecké školy s tím, že nejsem dost dobrá.
Nevykládej.
Nebudu.
Trochu jsem dělala modeling.
Najali mě a vyhodili od Ziegfelda, ale najali u Goldwyna.
A tak jsem se dostala sem.
Proč jsi přijel do Hollywoodu ty?
Bolševici mi vypálili dům.
Takže z jiného důvodu.
Jo.
Lucille,
není mnoho slov, co se rýmují s Lucille.
Paskvil.
Ale kdo by o tom psal píseň?
Půjčila jsem si kus tvého smokingu.
Patří k němu kalhoty, ale ty mám na sobě.
Ne na dlouho, kámo.
Takže...
Ano?
Můžu ti říkat Lucy?
Myslím, že bychom to měli držet na profesionální úrovni.
-Dělala jsem si legraci. -Já taky.
Hezky suše řečeno.
Jaké máš... ambice?
Moje ambice? Na dnešní večer? Nevyjádřila jsem se jasně?
Ne, nemyslím ambice. Co tím myslím?
-Cíle? -Ne.
Budoucnost.
Sny.
-Jaké jsou mé budoucí sny? -Měl jsem se držet těch ambicí.
-Děláš se mnou interview? -Ano.
Fajn. Bydlím v malém domku.
Tvá ambice je žít ve větším.
Moje ambice je žít v domově.
-Jako pro staré lidi? -Ne v domově, ne v instituci.
Mít domov.
S rodinou a časem na večeři.
Můžu být impertinentní?
Zeptáš se, proč nejsem vdaná?
Ne, chtěl jsem se zeptat, proč nejsi filmová hvězda.
Proč v Too Many Girls hraješ druhou hlavní roli?
Jsem smluvní herečka RKO. Hraju role, které mi řeknou.
Má kariéra je tak vysoko, jak jen může být. Dosáhla cestovní výšky.
Jsem s tím smířená.
Takže bych ráda žila v klidu.
Chci domov.
Máš víc talentu, než ti tvé role umožnily předvést.
-Jak můžeš vědět, že mám talent? -Protože já mám talent.
Mohla bys být seriózní herečka. Teď už bys měla být hvězda.
-Ale... -Ale co?
Na tvé tělesnosti něco je.
-Jsi... -Polonahá?
Jistě.
-Ale... -Ale?
Ty... V angličtině na to není slovo.
Co to znamená?
Znamená to, že jsi „pohybově nadaná“.
Nikdo si toho nevšiml?
Ahoj. Promiň. Musím zavolat svému snoubenci.
Jistě.
Počkat, cože?
Bude to jen vteřina.
Svému snoubenci?
Venkovní linku, prosím.
Ne, že bych...
Jen jsem měl pocit, že...
-Vteřinku. -Jo.
Minulou noc jsem cítil...
To jsem já. Ahoj. Nemiluješ mě a já nemiluju tebe.
Podvádíš mě při každé příležitosti a já předstírám, že jsem hloupá,
takže se stěhuju.
Pošlu si někoho pro oblečení, ano?
Miluju tě.
Ale víš, ne doopravdy.
Přerušila jsem tě. Cos to říkal?
A stmívačka. Konec show.
-Děkuju. Poznámky nahoře. -Za hodinu zpátky ve studiu.
-Dobrá. Tak zatím. -Tak jo.
Zlato, uvidíme se za chvíli.
-To je šílenství. -Jo?
Myslel jsem, že ty první s ní odmítneš pracovat.
To myslíš vážně?
Nemáš rád komunisty.
Ne.
Ještě míň mám rád ten výbor.
Dobře.
Desi.
Když ti vojáci přišli
pro tvou rodinu,
jak děsivé to bylo?
Díváš se na mě pohledem, který říká: „Já se ničeho nebojím.“
Zabili všechna zvířata.
Jo. Ne kvůli jídlu, prostě je zabili.
Pořád nevím, proč to udělali. Je to...
Je klidně možné,
že už jsme natočili poslední díl tohoto seriálu.
Tenhle projekt, každý, kdo tu pracuje, Desilu, celá Lucyina kariéra, moje taky.
Možná to skončilo včera večer, jen to ještě nevíme.
Šílíš z toho? Já se dost bojím.
To je šílený.
Lucy?
Pojď dál.
Madelyn byla mimo mísu a s Jessem si promluvím.
-Ne, je mi to ukradený. -Mně na tom záleží.
-Řekls, že jsem zaškrtla špatné políčko. -Komu?
Předtím. Řekls jim, že jsem zaškrtla špatné políčko.
Vyžaduje to méně slov než říct pravdu.
Nevypadám pak jako hlupačka neschopná účasti na demokracii?
Bylo to jednodušší a nikomu do toho nic není.
Ne, zcela očividně je to záležitost všech.
Neprohlížej pořád ty noviny.
Mám lidi, co mi dají vědět, až o tom bude nějaký redaktor přemýšlet.
Na tom příběhu je něco špatně, proto se o Winchellovi nikdo nezmiňuje.
Ne. Ten příběh z Confidential.
To teď vytahují.
OPRAVDU DESI MILUJE LUCY?
Bože.
ÚTERÝ
ZKOUŠKA INSCENACE
-Moc se mi líbí, Tommy. -Ta barva ti moc sluší.
-Opravdu se mi líbí. -Vzadu je můžu trochu stáhnout.
-Můžu prohloubit výstřih. -Ne, na CBS nemůžeš.
Ale tohle prima. Tohle má šťávu.
-Mám přinést nějaké boty? -Ano, prosím.
Jo?
-Hezké šaty. -Taky bych řekla.
Půjčuješ si je z kostymérny na koktejlovou párty?
-Na večeři. -Kde?
V bytě Rickyho a Lucy Ricardových.
-To kvůli seriálu? -Lucy pozvala Ethel.
-Viv. -Vím, ale poslouchej.
Myslím, že ji Lucy pozvala na večeři,
aby ji dala dohromady s vhodným chlapem.
Chtěla by vypadat hezky.
Něco nového pro postavu.
Ale ta postava je pořád Ethel Mertzová, že?
Jo.
Nedělej to.
„Miluje Desi Lucy volně?“
Dali si s tím na čas.
„Pokud sousedé uslyší vzteklé výkřiky následované zvukem...“
Není toho dost, co se děje s...
Bála bych se víc...
„...aniž bychom museli vyšetřovat. Zrzavá panička...“
Bralas to někdy v životě vážně?
Své manželství vážně beru.
A Desi řekl?
„Lucy, neměl jsem žádné holky od chvíle, co jsem tě uviděl.“
-Tak mu věř. -Já mu věřím.
Je to stará fotka.
Ve středu hrál karty na lodi.
-Čeho by ses bála víc? -Cože?
Řeklas, že by ses víc bála... a já tě přerušila. Winchellova vysílání?
Jo.
Nemůžu si vybrat jedno. Starosti mi dělá obojí.
-První věc, druhá věc... -Rozumím.
A co ta třetí? Co říkali?
Včerejšek nám nepřišel jako nejlepší den, říkat jim o té třetí.
-Jasně. -Uděláme to teď.
Nejdřív Jessovi, pak televizi, pak firmě Philip Morris.
Mohlo by to být horší.
Jak?
Mohla bys hrát Ethel.
Chápu.
Není Lucy na začátku na telefonu příliš dlouho?
Slyšíme jen jednu stranu hovoru. Netrvá to moc dlouho?
Nemusíte zapisovat všechno, co tady řekneme.
-To poznáme až v průběhu. -Dobré ráno.
-Zdravím, Desi. -Ahoj.
Mary Pat, mohla byste nás tu chvíli nechat?
-Samozřejmě, pane Arnazi. -Děkuju.
-„Samozřejmě, pane Arnazi.“ -Je milá.
-Už tak máš dost problémů. -Nemáš průšvih.
-Musíme si promluvit. -Ne, neříkej mi...
Ne, pořád je to dobrý. Nikdo se té historky nechytil.
Dobře. Při pohledu na Lucyin obličej
-jsem si byl jistý... -Jsem těhotná.
To vůbec není to, co jsem chtěl říct.
O tom jsme si přišli promluvit.
Chtěli jsme to probrat včera,
-ale jiné věci... -Jistě.
-To jsou dvě rány za sebou. -Není to rána, budu mít dítě.
Co teď budeme dělat?
Vím, že to vypadá, že ti nikdo nepoblahopřál,
ale to není možné, protože to jsou tři naši nejbližší přátelé a kolegové.
-Ne, Lucy. -Máš pravdu, promiň.
-To je báječné. Gratuluju. Další dítě. -Děkuju.
-Mazel tov, vám oběma. -Blahopřeju.
-Opravdu šťastný. -Velmi šťastný.
-Jo. -Vážně báječné.
Takže...
Jo.
S Lucií jsem měla velikost telefonní budky, takže...
Máte asi sedm týdnů,
než mě budete muset začít schovávat za krabicemi a židlemi.
A pak dalších sedm týdnů, než se nevejdu do záběru.
-Co chcete dělat? -Dělat?
-Udělali jsme vše, co bylo třeba. -Co z toho plyne?
Není jiná možnost. Lucy Ricardová bude mít dítě v televizi.
-Ne. -Kolik scénářů je připravených?
Pět čeká na produkci. Čtyři točíme a devět píšeme.
Čtyři. Nic se neděje.
Ale scénář devátého dílu, který teď píšete, zahoďte.
-Dobře. -Takže ne.
Devátý díl je nyní „Lucy říká Rickymu, že je těhotná“
a z toho vyjdeme. Co je tahle?
-Která? -„Lucy jede do Itálie.“
-Chceme vás poslat do Itálie. -Proč?
Bylo by fajn změnit prostředí.
Proč jedou Ricardovi a Mertzovi do Itálie?
-Na dovolenou. -Do Evropy nejezdí,
jezdí do Velkého kaňonu, k Niagarským vodopádům.
Práce. Ricky má koncert v klubu v Římě.
-A co dělá Lucy? -Šlape hrozny.
Lucy a Ethel jedou na italskou vinici.
-Proč? -To ještě nevíme.
A ona šlape hrozny.
Ta vinice má být z 19. století?
-Hrozny se už nešlapou? -Ne.
Tak najdeme vinici, kde se to pořád dělá.
Dále.
-Si, signora, poslala jste pro mě. -Ano.
Jsou v okolí nějaké vinice?
Chtěla bych vědět, jak dělají víno, sbírají hrozny,
jak lisují šťávu nohama.
V Turu dělají víno stále tímto způsobem.
Snadné.
-Proč chce jet na vinici? -To ještě nevíme.
Má konkurz na italský film.
Co to má co dělat se šlapáním hroznů?
-Role. -Náhodou je přesně ten typ, který hledám.
Role krásné italské zrzky, která...
Šlape hrozny.
Tam se dostaneme. Jde o Lucy v kádi s hrozny po dobu pěti minut.
Už to vidím.
Co se může stát v kádi s hrozny? Co může dělat?
Na tom teď nesejde. Musíme se vrátit k „Desovi“.
Televize ani Philip Morris to nedovolí.
-Lucy. -Vydrž.
-Ztratí náušnici. -To je ono.
-Cože? -V hroznech.
Posuň to na příští rok.
Nepojedou do Itálie, když je těhotná.
Moje příští výplata proti tvojí, že nám CBS nedovolí použít „těhotná“.
„Lucy říká pravdu.“
To je Madelynin nápad.
-Dostala ho hned, co jsem to nadhodil. -Lidi.
Ricky se vsadí s Lucy, že nevydrží dva dny bez lhaní.
Dostaneme ji do situace, v které je těžké nelhat.
Dobře! Už to začalo. Na příštích 48 hodin.
-Tak jo. -Dobře.
Nemůžu se dočkat, až tě zítra odpoledne uslyším, Lucy.
Proč?
Hrajeme bridž u Carolyn, pamatuješ?
Ne!
Nemůžu strávit odpoledne s třemi ženami
a muset říkat pravdu.
Zavolám Carolyn a řeknu, že jsem nemocná.
Po 47 hodinách vyhrává, ale v poslední hodině...
-Tady to je. -Ricky má návštěvu z finančáku.
Chlápek se chce zeptat na některé sporné věci
v Rickyho odpočtech. V obývacím pokoji sedí i Lucy.
Když ji požádá o spolupráci, nemůže lhát, takže...
-To je vtipný předpoklad. -Ano, to je.
Ale to s finančákem vynechte.
-Mohla by to být dobrá scéna. -Až ji napíšu, mohla by být dobrá.
Ricky Ricardo miluje Ameriku. Je rád, že je Američan.
Je vděčný. Nikdy by na daních nepodváděl.
-Dělají to všichni. -Já bych to neudělal. Ani Ricky.
Zvlášť když je jeho žena obviněna z neamerické činnosti.
Hledejte něco jiného a začněte s prvním těhotenským seriálem.
-Poslouchej mě! -Co je?
-Nenechají nás to udělat. -To nech na mně.
To bych moc rád, ale do značné míry je to můj problém.
Takže místo mluvení o pitomých hroznech, proč...
Musíš pochopit tohle.
Můžou nás stáhnout z vysílání po zbytek roku,
nadále nás platit podle smlouvy
a odpovídat na otázky, proč je mateřství příliš oplzlé, aby bylo na CBS.
Ale něco mi říká, že touhle cestou nepůjdou.
Spíš si myslím, že Standardy a postupy pro vysílání
obsahují seznam omezení
zahrnujících možná i to, že tu sázku vyhraješ.
Nepochybuju, že to vy tři zvládnete skvěle.
Řekls mi, abych byla milá.
-Dobrý? -Jo.
Je mi jedno, co tě napadlo nejdřív,
ale tvá první slova nebyla dobrá.
A co bylo s tebou u čtené zkoušky?
Omlouvám se, ale všechno kritizovala.
Je už taková.
-To se obvykle dělá v soukromí. -Ano.
Podle tvé rady by možná jednou za čas
její první slova mohla být „dobrý scénář“.
Je na tohle ten správný týden?
-Hele! -Zdá se, že máme úspěch.
Jsme unavení z práce na scénáři tohoto týdne.
Jste ospalí? Potřebujete si zdřímnout?
-Můžu s tebou na vteřinku mluvit, šéfe? -Jistě.
Jsem výkonný producent.
Nemůžeš mě před ostatními takhle shazovat. Je to můj projekt.
-A Madelyn měla 100% pravdu. -Ricky daně platí.
-Chápu. -A v seriálu budeme mít dítě.
Není šance, že na to kývnou.
Není šance, že na to kývnou tobě.
-Slyšela jste všechno? -Ano.
Byl to vtip.
Vrátíme se těsně před vstup Vivian.
„Kdy budeme jíst?“ Na místa, a akce.
Kdy budeme jíst? Žiju na sendvičích s burákovým máslem.
Tahle věta tě přivede ke stolu.
-Po ní musíš přejít ke stolu. -Proč?
Abys viděl stůl,
všiml si, že čtvrté místo je prostřené, a řekl další repliku.
Přijde ještě někdo?
Frede, dovolila jsem si požádat jednu mladou dámu, aby ti dělala společnost.
-Mladou dámu? -Roztomilou mladou kočku.
No páni, sem s ní.
-Počkat. -Co je?
Po tom „Dovolila jsem si požádat jednu mladou dámu, aby ti dělala společnost,“
by měl Ricky upít ze sklenice, aby zadržel smích.
Když řeknu „Roztomilou mladou kočku,“ měl by se dusit vodou.
-To se mi líbí. -Mně taky.
Desi by se měl dusit už jen představou, že Ethel je roztomilá mladá kočka.
-Dáme si pauzu. -Dobře.
Patnáct minut pauza.
-Do pátku budu vtipná. -A kdy můžeme čekat, že budeš vtipná ty?
„Co přesně nutí manžela opustit domov,
„je pro manželky záhadou od dob Adama a Evy.“
Dost.
„Vezměme jednoho z nejznámějších manželů v zemi.“
-Ty si to pamatuješ? -Pamatuju si horší věci.
Ano, je to bulvár.
„Když na něj doma čeká takový kus, jako je zaoblená zrzka Lucy,
„by byl Desi tak hloupý...“
Přestaň s tím.
„...aby lovil po Hollywoodu jako vlk samotář? Pokud ano, proč?“
-Je to smyšlenka. -Dvacet milionů čtenářů to chce vědět.
-Lucy. -Dvacet milionů a jedna.
Kolikrát musím „světlovat“, kde jsem byl a co jsem dělal?
-Kolikrát musíš „světlovat“? -Toho vtipu se nemůžu nabažit.
Zdokumentovali celou noc. Někdo v tvé partě je krysa.
Moje parta.
Tu noc, o které mluví, jsem byl s Redem Skeltonem a Xavierem Cugatem.
-Který z nich zpíval? -Vycucali si to z prstu?
Slyšel jsem od Winchella, že jsi komunistka.
To byla pravda, ty idiote!
-Jo. To byl špatný příklad. -A nezaškrtla jsem špatné políčko.
Dobře, omlouvám se za to.
Věřím ti.
-Jen si tak hraju. -Dobře.
Ne, to tě dostane z bláta do louže.
Do jaké louže?
Už se nevracíš domů. Víš to?
-Měníš téma rychleji než... -Drž krok, není to těžké.
Ptala jsem se, jestli víš, že se už nevracíš domů.
Ovšemže se vracím domů. Občas jdu na loď a hraju karty.
Pijeme, připozdí se, a je snadnější přespat na lodi.
To bývalo jednou týdně, pak dvakrát. Teď je to čtyřikrát nebo pětkrát.
Já jdu po práci domů. Ty na loď.
Kdysi ses mě ptal, jaké mám ambice, pamatuješ?
Moje odpověď se ti líbila.
Hodně používala slovo „domov“. Mluvila o tom, že bude mít domov.
Lucy vlastnila tři domy, ale někdy, když propadla depresi,
říkala, že žádný domov nemá.
Utekli, koupili ranč v Chatsworthu.
Byli hluboce zamilovaní a šíleně šťastní.
Musíte pochopit, že nebyli moc šťastní.
Míjeli se.
Desi a jeho orchestr byli vázáni v klubu Ciro.
Lucy měla smlouvu s RKO.
Desi končil v práci kolem čtvrté ráno.
Lucy musela být v maskérně v pět ráno.
Setkávali se nahoře na Mulholland Drive.
-Co to tu máme? -Desi!
Spoustu možností.
Já mám jen jednu možnost. Ona má silný pravý hák.
S přítelkyní jsme viděly půlnoční show a tu ve dvě ráno.
Děkuji vám.
Spočítala jsem to.
Během jednoho týdne tě vidím dvacetinu toho,
co tvůj pozounista.
Nauč se hrát na pozoun, a dám ti jeho práci.
Jak těžké je hrát na pozoun?
Možná by bylo lepší netrávit to málo času, co máme,
hádkami o tom, proč nemáme víc času.
Nenuť mě cítit se jako mrcha jen proto, že chci vidět manžela.
Ach jo.
Mohl bych zůstat doma a dát se vydržovat ženou.
To by opravdu zapadlo do obrazu, jaký mají Američané o kubánských mužích.
O jakém domově to mluvíš?
Nebo bys mohla skončit s filmovou branží a být jen mou ženou,
ale to neuděláš, že?
Ne.
Co kdybys chodila víc do klubu dívat se na show?
Před pěti dny jsem viděla jistou fotku.
Opravdu chceš, abych chodila do klubu?
Proč ne?
Dobře.
Říkají mi kubánský Pete.
Jsem král rytmu rumby.
Když hraju na rumba koule, dělám čik, čiky bum, čik čiky bum.
Ano, pane, jsem kubánský Pete.
Rodné ulice po mně šílí.
Když začnu tančit,
všechno dělá čik, čiky bum, čik, čiky bum.
Seňority zpívají, v bocích se houpají.
Tohle sombrero sem zapadá,
hlavně ať říz to má.
A když tancují, šťastný kruh vytvářejí.
„El maraquero“ zpívá píseň
po celý den.
Co to tu máme?
Lucille!
-Vůbec ne. -Lucy!
V tom filmu jste byla skvělá.
-Můžete to věnovat Philovi? -Děkuju. Jistě.
STŘEDA
ZKOUŠKA NA KAMERU
Dále.
-Dobré ráno. -Ahoj, Maddie.
Už je to týden. Je Lucille Ballová hrozbou pro americký způsob života?
Hrozbou pro scenáristy, kameramany a Desiho, ale tím to opravdu končí.
-Zažilas někdy takový týden? -Ne.
Pracujeme v Hollywoodu. Takové týdny nás čekají,
dokud s tím výbor neskončí.
-No vida, co ještě dokážeš. -Ještě?
Litovala jsem toho ještě dřív, než jsem to řekla. Tohle nedokážu a žasnu.
-Co to neseš? -Přinesla jsem ti snídani.
-Řekli mi, žes nesnídala... -Snídala jsem.
Šálek kávy a půl grapefruitu.
Já mám francouzský toast, slaninu, vejce a brambory.
-Dobrou chuť. -To je tvoje.
Je to moc milé, ale ne, děkuju.
Zdá se mi to, nebo jsi trochu zhubla?
Zhubla jsem.
Vypadáš skvěle.
Děkuju.
Uvidíme se ve studiu.
-Madelyn? -Jo?
Kdo ti řekl, že jsem nesnídala?
Nevím.
Myslím, že...
Byl to Tino. Ten vysoký číšník.
Dobře.
Jo.
Ježíši Kriste.
Winchellovy historky se ještě nikdo nechytil. Asi jsme z toho venku.
-Možná. -Možná? Howarde?
K něčemu se schyluje. Nikdo z nás se z toho nedostane živý.
Howarde.
Odhalují něco nového, honí se za původním svědectvím, za něčím.
-Ale k něčemu se schyluje. -Nic k odhalení není.
-Nic se nechystá. -Lucy je těhotná.
Jo, tohle.
-Cože? -Lucy je těhotná.
Bude mít dítě?
Jak? Nejsem si jistý, jaká slova mám použít.
Jak moc jste těhotná?
Proč jste si myslel, že neznáte správná slova?
Myslí, jak daleko...
V procentech z devíti měsíců, kde jste...
To by měl někdo natočit.
-Těhotná je dvanáct týdnů. -Což znamená...
Před dvanácti týdny jsem šukala manžela.
Začne to být vidět asi za šest týdnů
a měsíc potom se to už neutají.
-Tohle není problém. -Není.
To už tu bylo. Nebudu nikoho jmenovat,
ale už se to řešilo.
-Mluví o tom, že mě nechá zabít? -Ne.
Ponesete koš prádla, stoupnete si za židle, sednete si s polštářem.
To jsou skvělé nápady, zejména že Lucy bude v každé scéně nosit prádlo.
Nebo stát za židlemi.
Kde jsou v obývacím pokoji Ricardových takové obří židle?
Lucy a Ricky budou malovat. Scenáristé z toho mohou vytěžit zábavu.
Možná seženou fíkovníky.
Musely by to být sekvoje a já bych musela stát za nimi.
-Co navrhujete? -Aby Ricardovi měli dítě.
-Jak to myslíte? -Říkala jsem, že to tak dopadne.
Lucy Ricardová bude v seriálu těhotná.
Osmidílná řada začne tím, jak Lucy říká Rickymu tu šťastnou novinu,
a skončí narozením dítěte.
Ne.
V televizi nemůžete mít těhotnou ženu.
-Proč ne? -Protože je to televize.
-Vstupujeme do domovů lidí. -Těhotné ženy často zvracejí.
Vím, že bych mohla každou chvíli.
-Můžu něco říct? -Upřímně, nemůžu se dočkat.
Pokud je Lucy těhotná, diváky bude zajímat, jak k tomu došlo.
-Spí v oddělených postelích. -Sešoupneme je dohromady.
-To ne. -Ne.
Tohle zatrhneme. To nemůžete udělat. Konec diskuse.
Slečno Rosenová, Přišla byste s podložkou a perem?
Moje sekretářka.
Co to děláte?
„Panu Lyonsovi, řediteli firmy Philip Morris.“
Nechceme do toho pana Lyonse zatahovat.
„Pane Lyonsi, všechno asi záleží na vás.
„Vy tuto show financujete a já se podřídím vašemu rozhodnutí.“
Pan Lyons se na této úrovni nezapojuje.
„Chci, abyste pochopil jedno.“
Desi.
„Dodáváme vám prvotřídní televizní seriál
„a doteď byla tvůrčí rozhodnutí v našich rukách.
„Teď nám říkají, že Lucy a Ricky nemohou mít v seriálu dítě.“
Takhle přesně jsem to neřekl.
„Pokud s nimi souhlasíte,
„informujte je, že nebudeme akceptovat, aby nám říkali, co nemáme dělat,
„pokud nám od příštího dílu také neřeknou, co dělat máme.
„S pozdravem a tak dále.“ Děkuji. Pošlete to telegraficky, prosím.
Ano, pane.
A to ani nebyl ten důvod, proč jsem si ho vzala.
Tím bylo tohle.
Ticho, prosím. Zkouší se.
Lucy, vysvoboď mě!
Rozvaž ten kabát.
Ne dokud se nepolíbíte a neusmíříte.
Nikdy se s ním neusmířím, po tom co řekl.
A co to, cos řekla ty mně? Řekla, že moje matka vypadá jako lasička.
-Omluv se, Ethel. -Ne.
No tak, Ethel. Řekni mu, že tě to mrzí.
Mrzí mě, že tvá matka vypadá jako lasička.
Ale Ethel.
Měl by být ohleduplnější.
Koneckonců jsem mu dala nejlepší léta svého života.
Ta byla nejlepší?
Dobrá. Teď jste si kvit.
Jaké máš podmínky pro usmíření?
-Měl by... -Měli bychom se vrátit k tomu stolu.
Co prosím?
Měli bychom se vrátit k tomu stolu.
Myslím, že vzhledem k času bychom měli pokračovat.
-Bylo to dobré. -Jo, až na to, že ne. Nebylo.
-Cože? -Nebylo to dobré.
-Vraťme se. -Co se děje?
-Chce se vrátit. -K čemu?
-Ke scéně s večeří. -Cože?
-Ke scéně s večeří, ty opilče. -Už máme někoho pro roli Ethel?
Dobře. Jdeme na to.
-Dopředu, nebo ke scéně s večeří? -Zpátky.
Strana 15. Tohle je pořád scéna A.
Od „nepřipraví mě o večeři“.
-Přenastavte kamery a rekvizity. -Řekni nám, co je na té scéně špatně.
-Bylas v ní ty. -Bille.
-Něco zásadního. -Já na to přijdu.
-Ať každý dělá svou práci. -Praštím ho, až mu poteče krev.
-Kryje to pojištění? -Mám platinový plán.
-Dobrá práce. -Připraveni?
Ticho, prosím, zkoušíme.
Od „máš pravdu, o večeři mě nepřipraví“.
Na místa...
a... akce.
Já... Máš pravdu. O večeři mě nepřipraví.
Dobře.
Všichni se posaďte.
Víc židlí už nemáme.
Vám dvěma nevadí sedět na jedné, že?
-Rostbíf by měl být předkrájený. -Bude, zlato.
-Jaký je? Moc tuku? -To rozhodně.
-Myslí to maso. -Ne, maso je v pořádku.
Dělejte, co máte. No tak.
Perfektní.
-Jo? -Pokračujte.
-Stop. -Proč?
-Musíme vymyslet ty pohyby. -Bill a já to zvládneme.
-Ne že bych vám nevěřila... -Je to zkouška na kameru.
Inscenační záležitosti můžeme řešit zítra.
Já bych to mnohem radši udělala teď.
Musím uplatnit svou autoritu režiséra.
-Cože? -Dáme si pauzu.
-Na to teď není čas. -Deset minut.
-Deset minut. Vracíme se ke scéně A. -Nevracíme.
Možná ne. Těžko říct.
Řekni mi, co se děje, zlato.
Víš, co mě napadá?
Od začátku by mělo být jasné, že chystám hezký stůl.
Měla by tam být váza s květinami.
A já se je snažím správně naaranžovat.
Ustřihnu jeden stonek, ale teď je moc krátký.
Ustřihnu ostatní. Teď jsou moc krátké i ty.
-Rozumím. -Co myslíš?
Myslím, že se trochu hroutíš.
-Myslela jsem ty květiny. -Řekni mi, co se teď děje.
Proč je tak těžké to pochopit?
Ten jídelní stůl nefunguje tak, jak potřebujeme.
Přímo tam jsou stavební kameny dramatu.
Viv.
Není to tebou ani Billem.
Ta scéna s večeří. Je to Donald Glass.
Tak to bude zábava.
Tím jsem si jistá.
Dokud to není špatné, nemůže se to zlepšit.
-Vyškrtni první krok ze seznamu. -Jo.
Dobře.
Držíš se?
Podívej, natočili jsme 37 dílů.
Ať uděláš 37 čehokoli, jedno z toho bude tvé 37. nejlepší.
Ty naše režíroval Donald Glass.
Zlato, výbor nebude zakládat svá zjištění
-na tomto týdnu... -Kašlu na výbor. To už jsem řekla.
Jde o seriál. Pokud nepočítáš jeho šatník,
Glass nechápe, jak funguje fyzická komedie.
To je všechno.
Chci říct, že v tobě problém není.
-Lucy? -Jo?
Madelyn mi dnes ráno přinesla snídani.
Francouzský toast, slaninu a brambory.
Řekla, že si někdo všiml, že jsem nesnídala.
Že se jí zdá, že jsem zhubla.
-Má pravdu, vypadáš skvěle. -Je scenáristka.
Nenosí lidem snídani.
Nevím jistě, na co se ptáš. Zní to, jako by...
Jak věděla, že jsem nesnídala?
To vážně nevím.
-Bylas to ty, viď? -Jo.
Musíš uznat, že když lžu, rychle toho nechám.
-To je obdivuhodné. -Díky.
Řeklas jí, ať mi přinese snídani a zmíní se, že jsem zhubla.
Vysvětlím ti proč.
Proč?
Myslím, že bys měla skončit s tou dietou, co držíš.
-Funguje. -Neprospívá ti.
-Cítím se skvěle. -Neprospívá Ethel.
No jasně.
Jsme nejlepší přítelkyně. Nechci se hádat.
Poslala jsem ti snídani...
Poslalas ji po Madelyn se zprávou.
A ta nová zpráva je, že vypadám až moc dobře.
Chceme, abys měla stejnou váhu, jako když jsme tě obsadili.
-Nebo to bude špatné pro Ethel? -Ano.
Nebo špatné pro tebe?
Dobře.
Nikdo nepřestane milovat Lucy, když jsi těhotná.
Nejsi žádná holka z plakátu.
Díky za to, Viv.
Říkám jen, ať se zklidníš, nic víc.
Všichni stojí při tobě
a nikdo se nebaví, protože jsme k smrti vyděšení.
A ty tomu nepomáháš, když se vrháš na každého, kdo tu pracuje,
a to před celým štábem.
Sakra, Viv, většina Američanek vypadá jako ty, ne jako já.
Chtějí se vidět v televizi.
Kvůli čemu se sakra vy dvě hádáte?
-To nic. -To nic.
Jsem u sebe a dávám si ranního šlofíka.
Neděláš to obvykle při zkoušce?
Rád bych v tom seriálu slyšel víc takového vtipu Mosse Harta.
Nedělej si s tím starosti. Váha se vždycky vrátí.
Už ji nedokážu udržet.
-Tenhle rozhovor se nevydařil. -Podle mě byl skvělý.
Rozhodně se mi teď chce vystupovat pro desítky milionů lidí.
Dobrá, takže...
Dobře.
-Lucille! -Co?
Pojď se mnou na skleničku.
Je deset ráno.
Někde je určitě 10.15.
Musíme zpátky do studia.
-Schválně, jestli na tebe počkají. -Bille...
Řekněte ve studiu, že si paní Arnazová bere pauzu
-a vrátí se, až se vrátí. -Pravděpodobně za 15 minut.
Ano, madam.
Připomeňte rekvizitářům, že na úvod potřebuju zahradní nůžky.
-Jasně. -Jdeme.
Musí být jasné, že chystám slavnostní stůl.
To nevysvětluj.
-Ustřihnu jednu z květin. -Je mu to jedno.
Bude moc krátká. Ustřihnu ostatní květiny.
-Budou krátké a tak dále. -Rozumím.
Takže potřebuju zahradní nůžky.
Běžné nejsou dost silné, aby ustřihly stonky.
-Přemýšlí o tom, že tě zabije. -Fajn.
-Běžte. -Jo.
POUZE PRO ZAMĚSTNANCE DESILU STUDIOS
Prší. Nevadí to tvým vlasům?
V pohodě.
Od chvíle, co točím tenhle seriál, se déšť od mých vlasů odráží.
To pomáhá.
Upřímně, netušila jsem, že je tu tenhle podnik.
Neradi přitahují pozornost.
Neumím si představit proč.
Co za lidi chodí ve středu ráno do baru?
Je to eklektická skupina.
Co si dáš?
Já tetanovku.
-Jim Beam. Dvakrát. -Jistě, Bille.
Myslela jsem, že máš s Desim dohodu. Že v práci nepiješ.
Desi a já máme dohodu, že nebudu v práci opilý.
-Vidělas mě někdy v práci opilého? -Poznala bych to?
Ne.
-Na tvé nové dítě. -Tak dobře.
Jsou zdvořilí, nebo nás nepoznávají?
Nemají televizi.
Proč mě to nenapadlo?
Zlato, každý den čtu sedmery noviny.
Kde na to bereš čas?
Je to 30 minut mezi závody v Santa Anitě
a minutu mi zabere vybrat koně.
-Nejsi v práci? -Teď máme bookmakery a telefony.
To všechno znám. Hrála jsem ve filmu podle Damona Runyona.
V žádných z těch sedmi novin
jsem nečetl, že je Lucille Ballová komunistka.
-Neslyším, že by o tom někdo mluvil. -Odkdy s někým mluvíš?
Čím míň mluvíš, tím víc toho slyšíš.
Nic jsem neslyšel, takže...
Problémy doma?
-Jo. -Ne.
Moc ráda bych měla problémy doma,
ale můj problém se doma moc nevyskytuje.
Párkrát týdně.
Ve středu hrál karty na lodi...
Já vím. Ta fotka je šest měsíců stará. Byla jsem tam, když ji fotili.
Ale proč nebyl doma, kde jsem byla já a naše dcera?
Tvůj manžel je zamilovaný do Ameriky
jako nikdo, koho znám, od dob George M. Cohana,
který Ameriku miloval tak moc, že napsal pětkrát stejnou píseň. Víš?
Desi miluje Ameriku stejně jako on.
Ale to neznamená, že není Kubánec.
Já vím.
Svět, z kterého pochází, má velmi úzkou definici mužnosti.
-To vím taky. -Muž je muž.
A ne pro nic za nic, ale ženy jsou šťastné.
-Ptal ses jich? -Vypadají šťastně.
Aha.
-Ale o to nejde. -To opravdu ne.
Je fascinovaný tebou, Lucille.
A chybíš mu, když jste na dvou různých místech.
Opravdu, jsem svědek.
Nemusím mu chybět. Žijeme ve stejném domě.
Musí to dělat. To chci říct.
Musí trávit čas bez tebe,
-aby měl pocit, že nehraje... -Druhé housle.
Mužská ješitnost je můj denní chleba, kámo.
Tak proč diriguješ scénu?
Proč diriguješ zkoušky? Děláš to přímo před ním.
Nemůžu dát přednost pocitům režiséra v neprospěch seriálu.
Donaldovy pocity jsou mi ukradený, i kdybych se snažil sebevíc. Je to trouba.
Ale to překonáme. Upřímně řečeno, netočíme Strýčka Váňu.
Chápu. Ale ta scéna u jídelního stolu musí být přesná.
Vážně? Byl jsem ve vaudevillu jen 40 let,
takže neznám ty věci, o kterých mluvíš.
-Vím, že to víš. Jen říkám... -Jde o to, žes to dělala před Desim.
Něco ti o Desim povím. Šéfuje tomuhle seriálu.
Každé tvůrčí rozhodnutí jde skrze něj.
Každé obchodní rozhodnutí, televize, Philip Morris...
A kdyby to nestačilo, je v pondělí připravený natáčet.
Mně trvá pět dní, než je rozesměju.
On je skvělý už u čtených zkoušek.
Věř mi, ten muž nehraje nikomu druhé housle.
-Kolik lidí to ví? -Ví co?
Že ten seriál řídí Desi.
Kolik lidí to ví?
V jednu chvíli
měla být Lucy vážná herečka ve vážných filmech.
Měla soutěžit o role s Crawfordovou, Hayworthovou.
Ve Vše o Evě mohla hrát Lucy, a víte co?
Byla by skvělá.
Tak to skoro bylo.
Na chvilku.
Desi!
Lucy?
Co se stalo?
Píchla jsem.
Čtyři sta metrů odtud.
-A auto jsi tam nechala? -Posledních 450 metrů jsem běžela.
Co se děje? Tos běžela s lahví šampaňského v ruce?
Nesu ji...
Víc slavnostní.
Mám to.
Mám tu roli.
-Jakou roli? -Dostala jsem tu roli, Desi.
The Big Street.
Říkalas, že ji dostane Rita Hayworthová.
Problémy s rozvrhem.
Pak šli za Judy Hollidayovou. Problémy s rozvrhem.
Mám hlavní ženskou roli v The Big Street.
To je ohromné.
Hraju s Henrym Fondou.
Kdy se to začne točit?
Za dva týdny.
Pořád nemůžu popadnout dech.
-Je to Damon Runyon. -Já vím.
Já vím, četl jsem scénář a jsem velmi šťastný, Lucy.
Ale těšil jsem se, že pojedeš na turné.
Rita Hayworthová měla problémy s rozvrhem.
To ty taky.
Myslíš, že nechci být
ve stejném městě ve stejnou dobu jako můj manžel?
-Co mám... -Já vím.
Pokaždé se rozhoduju tak, abych byla blízko tebe.
-Pokaždé. -No jasně.
Až na to, že ne úplně pokaždé, že?
Víš, kolik let jsem strávila tím, že jsem strčila hlavu do záběru,
řekla nějakou pitomost a šla pryč?
Mizerné malé role ve filmech, za které bych nedala ani niklák,
i kdyby kino mělo jedinou dostupnou klimatizaci.
Pokud bude The Big Street trhák,
budu dostávat role jako Rita, Judy a Bette.
Která Judy?
-Hollidayová. -Jo ta.
Kdo je ten hráč baseballu, co o něm mluvíš?
Ten, co si sedl, a nechal Lou Gehriga začít tu sérii?
Wally Pipp.
-Gehrig byl jeho záskok. -Náhradník.
A ten chlap si jednoho dne odpočinul.
Gehrig nastoupil, a zůstal tam 40 let.
Čtrnáct, a byl to Wally Pipp.
Představ si, že by Wally Pipp měl problémy s rozvrhem
a Lou Gehrig odjel na turné s latinskoamerickým orchestrem.
Změnilo by to směr baseballu.
A latinskoamerické hudby.
Rita Hayworthová je Wally Pipp. Já jsem Lou Gehrig.
The Big Street jsou Yankees.
Tu metaforu jsem pochopil už dávno.
Nemusíš na turné. Mohl bys zůstat ve městě.
-A dělat co? -Každý večer vyprodat Ciro.
Nejsme jejich kapela.
Chtěl bych vyprodat New York.
A taky Chicago a Miami.
Já vím.
Osm týdnů.
O víkendech přijedu kamkoli, kde budeš.
Takže bude důležité aby ses do někoho nezamiloval
od pondělí do pátku.
Platí.
Neměli bychom otevřít to šampaňské a skočit nazí do bazénu?
Ta láhev šampaňského je teď v podstatě granát,
ale všechny tvé další nápady byly dobré.
Lucy, panejo!
Budeš filmová hvězda.
Nevadí ti to?
Jestli mi to vadí?
Ta láhev má komické načasování.
Jsem u tohohle studia skoro deset let.
Nikdy jsem nebyla v ředitelově kanceláři.
Pan Koerner není ředitel, je vedoucí výroby.
Druhý ve velení.
Stejně. Výš, než jsem se kdy dostala.
-Ano, pane. -Pošlete ji dovnitř.
Můžete jít dál.
Lucille.
-Charles Koerner. -Lucille Ballová.
-Lucille, nebo Lucy? -Lucy stačí. Chci říct, že obojí je fajn.
-Lucy. -Dobře.
A vám mám říkat Charlie?
Kdokoli tak skvělý, jako jste byla vy v The Big Street,
mi může říkat Betsy, a bylo by mi to jedno.
-Děkuji. -Prosím, posaďte se. Tady.
Děkuji.
Tuhle vaši stranu jsme ještě nikdy neviděli.
Kde byla?
Pohřbená pod špatnými filmy.
Slyšel jsem, že takhle vtipkujete.
Obsazujte mě do filmů jako The Big Street, a už to neuslyšíte.
Rušíme vaši smlouvu, Lucy.
-Ne, to není vtip. -Ten byl dobrý.
RKO ustupuje od smlouvy s vámi.
Nechápu to.
Nic pro vás nemáme.
Ale to...
Děje se to rychle.
-The Big Street byl hit. -Byl to hit u kritiků.
Chápu, že u pokladen nebyla tlačenice,
-ale netratili jste. -Ne.
-Víte, jak se ten film dodělával? -S tím to nemá co dělat.
Damon Runyon odešel před hlavním natáčením,
režisér během postprodukce nastoupil do armády
a náš střihač zemřel. Prostě umřel.
-Vynořila se spousta překážek. -To je přesné.
-Četl jste recenze? -Velmi působivé.
Víc než působivé.
Tohle s vámi v The Big Street nemá co dělat.
S mým výkonem v The Big Street by to mělo mít co dělat všechno.
Ukázala jsem, co umím,
a to je jen začátek toho, co dokážu.
To je jen začátek.
-Víte jistě, že to není vtip? -Je to tvrdý byznys.
Já to vím! Jsem v něm od svých čtrnácti.
Ale teď je vám 35.
A to je ten problém?
Ne, problém je, že je vám doopravdy 39, že?
Devětatřicetiletí nechodí na vaše filmy?
Nechtějí vidět příběhy o sobě?
Dostala jste se k nám, když Judy Hollidayová a Rita Hayworthová
točily jiné filmy a my nechtěli přijít o Fondu.
Toto studio má nepsanou dohodu s MGM a Warnerem.
Půjčují nám Hollidayovou nebo Hayworthovou,
takže toho pro vás prostě nemáme dost, abychom s vámi mohli mít smlouvu.
Judy Hollidayová dělá jednu věc velmi dobře, ale jen jednu věc.
Vím, jak se teď cítíte. Tenhle rozhovor jsem vedl už stokrát.
To mě překvapuje, protože vám to vůbec nejde.
Mohu něco navrhnout?
Rádio.
-Co jste mi to sakra řekl? -Máte na to hlas.
Se svým hlasem toho můžete dělat spoustu.
Měla byste přemýšlet o rádiu, Lucy.
Měl byste se jít vycpat, Betsy.
Lucy?
-Co to děláš? -Čtu scénáře.
Jsou tři hodiny ráno.
Já vím.
Taky jsem opilá.
Už vím, proč rád piješ. Došlo mi to až před dvěma hodinami.
-Četlas nějaké dobré filmy? -Tohle jsou rozhlasové piloty.
Jo?
Jo.
Na rádiu není nic špatného.
Dělám to pořád.
Jsi kapelník.
Víš, Bataan byl taky hit.
-Neslyšela jsem tě. -Bataan byl hit.
Byl jsem dobrý.
Recenze byly skvělé, ale já jsem nejásal.
Vedlo by to k lepším rolím až na to, že jsem musel jít,
jak tomu říkáte, bojovat do druhé světové války.
A teď ty mizerné malé role ve filmech,
za které bys nedala ani niklák,
i kdyby kino mělo jedinou dostupnou klimatizaci...
-Des... -Nemůžu je sehnat.
ČTVRTEK
GENERÁLKA
Zlato, víš jistě, že ty obvazy jsou falešné?
Jo.
-Víš jistě, že jsi v pořádku? -Jo, zlato. Je mi fajn.
Dovol, pomohu ti.
Ještě že Mertzovi měli zvednutou markýzu.
Zlato, všechno to byla moje chyba.
Ne, byla to moje chyba, zlato.
-Nebyli jsme hloupí? -Ano.
-Už se nikdy nebudeme hádat. -Bejby.
-Lucy, jsi v pořádku? -Jo, jsem v pohodě.
-Víš to jistě? -Jo.
-Díky bohu, že jsi v pořádku. -Proč?
Řekl jsem Ethel, že ten fór byl můj nápad. Naštvala se a šla domů ke své matce.
Ne.
Stop. Dobrý.
-Přestávka na oběd? -Máme hodinu na oběd.
Pak probereme poznámky a půjdeme na to znovu.
-Jednu rychlou? -Scéna se stolem začíná být dobrá.
Ne. Chtěla jsem se vrátit a vyjádřit své silné znepokojení
nad Rickyho vstupem na začátku.
Nadnesla jsem to v pondělí. Žádné nové stránky nejsou.
-Protože to bude fungovat. -Vyslechni mě.
Dobře.
Lucy právě přistřihává květiny. Ricky otevře dveře a vejde dovnitř.
Musíme ty květiny sestříhat.
Ne ty květiny, myslím sestříhat ty květiny.
Nepochopila jsem, v čem je mezi těmi dvěma větami rozdíl.
-Tu scénu s květinami musíme zkrátit. -O kolik?
Asi o minutu.
K těm květinám se ještě vrátíme.
Hlavní dveře se otevřou, Ricky vejde, Lucy ho nevidí ani neslyší,
což je neobvyklé, protože ty dveře jsou přímo tady
a předpokládáme,
že Lucyiny oči a uši jsou spojeny s mozkem.
-Je to uvěřitelné. -Prosím?
Uvěříme tomu. Lucy se tak soustředí, aby byl stůl hezký,
že si nevšimne, že vejde Ricky.
-Dejme tomu. -Dobře.
Ricky k ní potichu přijde, zakryje jí oči a řekne:
„Hádej, kdo to je.“
A Lucy pak říká: „Bill? Sam? Pat? Ralph?“
-Ano, škádlí ho. -Jo. To je jasné.
-Ricky odpoví... -„Ne.“
Ne. A režijní poznámka k Rickymu říká: „Zuří.“
„Ne!“ Je rozrušený. Lucy pokračuje v škádlení.
-„George, Julius, Stephen, Ivan?“ -Jo.
Změnili jsme to na „Pedro? Julio? Juan?“
Protože to jsou španělská jména. Tedy mexická. Kubánská. Latinskoamerická.
Jsou to brazilská jména. Turecká.
-Skončila jsi? -Blížíme se k pokutě kvůli jídlu.
-Jo, bože. -Lucy hádá různá jména.
Jo, škádlivě.
Scénář naznačuje, že Ricky sundá ruce z Lucyiných očí,
-otočí ji a řekne... -„Ne! To jsem já!“
Takže se ptám znova, Jessi,
jestli Ricky opravdu upřímně věří, že možná osm různých mužů
chodí běžně do jejich domu a všichni mluví přesně jako Desi Arnaz.
Podle tebe naznačujeme, že Ricky je blb?
Myslím, že naznačuješ, že blbci jsou diváci. To ti hned tak neodpustí.
-Ty si tyhle lekce účtuješ? -Draze.
V zájmu vtipu na to diváci skočí s námi.
Ale budeš potřebovat fůru ortopedů, až doskočí.
-Jessi. -Promluvíme si po obědě.
-Mám nápad. -Štáb bude za chvíli platit pokutu.
-Lucy pracuje na kytkách. -Ty kytky sestříháme.
-Ne doslova sestříháme. -Nemíním tím procházet znovu.
Ricky otevře dveře, vejde a zavře je,
jak jsme viděli už v 37 dílech. Lucy si ho nevšimne.
-Popisuješ scénář. -Správně.
Ale místo aby hrál tu hru s hádáním, Ricky tam jen stojí.
Nechápe, proč si ho Lucy nevšímá, o nic víc než my.
Stojí tam celou dobu a pak ještě chvíli,
a pak vesele, mírně přehnaným způsobem,
jak jsme ho slyšeli už stokrát, řekne...
„Lucy, jsem doma.“
Podle Rickyho je to legrační.
Lucy? Promluvíme si o tom po obědě.
-Jime. -Přestávka na oběd.
Hodinu. Pak zpátky do studia pro poznámky.
Moment!
Desi, vyhovuje ti to?
-Dokonale. -Promluvíme si o tom po obědě.
Bylo nutné to opravit.
-Můžeme dostat víc z „pokrytce“. -Jo.
Jako co?
Lucy se obrátí k Desimu a říká:
„Je hezké vědět, že jsem vdaná za pokrytce.“
-A Desi se zvedne a řekne... -„Pokrytec!“
Otočí se k Fredovi a říká: „Co je pokrytec?“
Fred odpoví: „Člověk, který říká jednu věc, ale dělá jinou.“
-Desi řekne „děkuji“ a obrátí se k Lucy... -„Jo?“
To je dobrý.
-Přesně to jsem chtěl navrhnout. -Já byla rychlejší.
Tím, žes mě přerušila.
Jak myslíš, že jsem se jako žena dostala ke scénářům komedií?
-Hodí se to teď? -Madelyn měla dobrý nápad.
Natočíme obojí a uvidíme, co sklidí větší smích.
To byl můj nápad.
To je špatný nápad.
-Prostě nemáš svůj den. -Můžu na minutku k tobě do kanceláře?
Jo, jistě. Dobře.
Co je špatného na tom, natočit obojí?
Během představení budeš v hledišti?
-Budu tam, co vždycky. -Před zraky diváků?
-Předpokládám. -Jelikož to děláme oběma způsoby,
co to jednou udělat, když máš kalhoty na sobě, a podruhé, když jsi bez nich?
-To není totéž. -Je.
A nechci dělat tu verzi bez kalhot před 200 lidmi.
Ale to není to, o čem s tebou potřebuju mluvit.
Zase mi řekneš, že jsi těhotná?
Ne. Jsem pořád těhotná jako předtím, ale ne.
Jessi, víš, jak moc si tě vážím.
-Myslím, že ano. -Ty víš, že jo.
Dobře.
A taky víš, co tady Desi dělá.
Jistě.
Každé obchodní rozhodnutí jde přes Desiho.
Ve skutečnosti většinu obchodních rozhodnutí dělá Desi.
-Vzala sis velmi bystrého muže. -To ano.
Taky dělá hodně tvůrčích rozhodnutí.
-Nevím jistě, jestli bych to tak řekl. -Já ano.
Vymyslel kamerový systém.
Díky němu to východní pobřeží nevidí na mlhavém kineskopu.
I když používáme tři kamery,
studiové publikum vidí každou scénu, taky díky jemu.
-Jo. -A my herci vidíme publikum.
To je jeho zásluha.
To on vymyslel, že Lucy bude v seriálu těhotná.
To se nikdy nestane, protože bez ohledu na to, co říká CBS,
Philip Morris to nedovolí. Ale připisuju mu to k dobru.
Ale o to jde. Ty to neděláš.
Co tím myslíš?
Není uveden jako výkonný producent.
Což je, to si přiznejme.
Ale uveden jsi jenom ty.
Nevyhrál jsem to v tombole, zasloužím si to.
Řídím ten seriál a tvořím ho.
-Bez tebe bychom to nezvládli. -Rozhodně ne.
Ale taky nevím, jak bychom to zvládli bez Desiho.
Protože hraje Rickyho, za což je uveden v titulcích.
-Neměli by to probrat naši agenti? -Ne.
Tenhle rozhovor je mi nepříjemný.
Znepříjemním ti ho ještě víc.
Potřebuju, abys mi pomohl zachránit manželství.
O čem tam asi mluví?
Nejspíš o tobě.
Chtějí ti platit míň. Nejsi tak vtipný jako já.
-Mary Pat, chtěl bych mluvit s Desim. -Jistě.
-Madelyn? -Jo.
-Bylo tam všechno v pořádku? -Jo.
Musí to být ucelené. Pokud je možné všechno, nic není vtipné.
Anything Goes byl hit.
-Ne Anything goes Colea Portera... -Já vím.
Proč mi to říkáš?
Rickyho příchod, jak mi rukama zakrývá oči, vymyslel Jess?
Zdůrazňujeme, že mimo tu místnost nemluvíme o tom, co kdo napsal.
Nebyl to Jess?
-Znovu... -Víš, že mám ohledně logiky pravdu.
Proč mě nepodpoříš, místo abys podporovala váš plán natočit obě verze?
Co se o víkendu sejít a probrat to?
Jenže my to hrajeme zítra a nevadí mi mluvit o tom teď.
Jen budeme zbytečně přidávat k tomu, čeho se obáváš.
Já nemám obavy. Já...
Říkám, že spoléhám na to, že budeš hradbou,
která jistí... logiku, rozumíš?
Neřeknu, co kdo napsal,
ale já jsem ta žena, která se tam snaží udělat Lucy chytřejší.
Co prosím?
-Jsem ta, co se každý týden snaží... -Lucy je hloupá?
To jsem neřekla.
Ale snažíš se, zní to, jako že bojuješ o to,
aby Lucy byla chytřejší.
Vytvářela jsem tu postavu s tebou.
A musí být chytřejší.
Občas je kvůli komičnosti dětinská.
Tohle je šílený týden, čas a místo na takový rozhovor.
Tohle je důležité...
-V čem je dětinská? -Doslova říká „jova“.
Protože když to udělá, 60 milionů lidí se směje
tak jako u Costella a Laurela, a dostaneš zaplaceno.
Když ti dospělí muži hrají pětileté, je mi zle.
-Pak pochybuji o tvém komediálním IQ. -Nepochybuješ.
Máš mě ze scenáristů za nejvtipnější, proto mluvíš se mnou, ne s Jessem.
Mnoho lidí považuje Lucy za chytrou.
Vždycky má plán jak překonat překážku.
Ale tou překážkou je často svolení jejího manžela.
Vážně si myslíš, že tenhle týden a teď je nejvhodnější doba o tom mluvit?
Ne! Výslovně jsem to řekla před půl minutou.
Podívej, je to jen ženský pohled z jiné generace.
Jiná generace? Ty teda jedeš.
Bette Davisová, Bacallová, Hepburnová...
-Vtipné ženy. -Judy Hollidayová.
Judy Hollidayová? Jdi k čertu.
Jsou to vtipné ženy a jsou chytré, tvrdé a přechytračí muže.
Proč máte ty a Gracie Allenová pocit, že musíte...
Dobře, přestaň. Maddie, miluju tě.
Jsi pro mě jako
pravnučka z jiné generace.
Přeju ti, abys byla jednou z poloviny tak vtipná jako Gracie Allenová.
Do té doby si pamatuj, že Lucy a Ricky a Fred a Ethel,
pokud zítra přežijí,
musí žít v realitě, která akceptuje fyzikální zákony vesmíru.
Ricky ví, že Lucy nevěří,
že v bytě je osm dalších mužů.
Rozumím.
Ale já o tom nerozhoduju.
Pojďme.
Mary Pat, ustřihněte ty kytky.
-Tím „ustřihněte ty kytky...“ -Ví, jak to myslíš.
Jo, jdeme.
Judy Hollidayová.
To snad není možný.
Pane Arnazi?
Dále.
Přišel za vámi pan Oppenheimer s panem Carrollem a slečnou Pughovou.
-Od pana Lyonse ještě nic? -Ne.
-Někdo od firmy Philip Morris? -Ne.
Pojďte se mnou do studia. Máme hodinu zpoždění.
Madelyn má vtip pro druhé dějství.
Právě jsem řekla Lucy, že nebudem říkat, co kdo napsal.
Madelyn s tím přišla pár vteřin po mně.
Není možné, aby dva scenáristé přišli se stejným vtipem?
-Je to možné. -Děkuju.
Takhle to nebylo.
-Musím tu kvůli tomuhle být? -Já nevím.
-„Co je pokrytec?“ -To je na Freda.
Chápu. Dobře.
-Kvůli tomu jsi mě chtěl? -Ne.
To je pro devátý díl, scénář, na kterém pracujeme.
Jestli bude Lucy Ricardová těhotná, prozradíme to podle tebe v devítce.
Jo.
Chci potvrdit, že nemáme šanci to udělat.
-Uděláme to. -Víš, že nám to Philip Morris nedovolí.
I kdyby ano, nechceme vědět, že je těhotná
nebo jak otěhotněla.
Máme diváky, kteří nevědí, jak ženy otěhotní?
Říká se jim děti.
Mají některé z těchto dětí mladší sourozence?
Víš, kdo ještě tvoří spoustu našich diváků? Křesťané.
Jsem daleko před tebou.
Nechám každý scénář zkontrolovat knězem, pastorem a rabínem.
Budou mě přepisovat kněz, pastor a rabín?
Někde je tam vtip.
Fajn, protože jestli mě přepíšou, moc toho nezbude.
-Vtipný. -Desi...
Dost. Poslal jsem telegram Alfredu Lyonsovi.
-Jo? -A nechal jsem rozhodnutí na něm.
-Dobře. -Tak jo.
Tak fajn.
-Víš tak jistě, že řekne ne? -Vím.
-To je vše? -Jo.
-Dobře. -Bobe.
Řekni Desimu to, cos řekl předtím.
-Já? -Jo.
-Opravdu? -Lidi!
Ne, je to zajímavé. Bob říkal, že jsi...
vlastně hlavní postava seriálu,
protože jsi ten „já“ v I Love Lucy.
Takže přísně vzato jsi ta největší hvězda.
-Jsem „já“ v I Love Lucy. -Jo.
Takhle jsem o tom nikdy nepřemýšlel.
-Jo, líbí se ti to? -Líbí.
Jessi, ještě jednou se nade mě povyšuj,
a vrazím ti ruku do krku a vytáhnu ti tvý zasraný plíce ven.
-Hele, já ne... -Promiňte.
-Co je? -Telegram pro pana Arnaze.
Od pana Lyonse a firmy Philip Morris.
-Vamos a ver. -Jo.
Pojďme, prosím, máme hodinu zpoždění.
Jo.
Co tam stojí?
„Všem zaměstnancům firem Philip Morris a CBS, nedrážděte toho Kubánce.“
„Nepřišel domů a nezavolal, ne že by mi na tom záleželo.
„Vidím, jak ti to nevadí.
„Proč Rickymu nezavoláš a neřekneš mu, že tě to mrzí?
„Cože? Myslíš, že by má hrdost snesla...“
„Myslíš, že bych svou hrdost jen tak spolkla?“
Jak to, že jsi vzhůru?
Vzbudil jsem se a tys tam nebyla.
Tak jsem šel do dětského pokoje, jestli je všechno v pořádku.
Odkopala si deku, tak jsem ji přikryl.
To ji probudilo.
Ale jak vidíš, zase jsem ji uspal.
Víš, že za prádlo platíme hospodyni, že jo?
Já ráda peru. Nikdy nemám šanci.
Odnesu ji zpět do pokojíčku.
-Měla bys jít zpátky do postele. -Půjdu.
„Myslíš, že bych mu zavolala a připlazila se zpátky?
„Že bych spolkla svou hrdost?
„Myslíš, že bych mu zavolala a připlazila se...“
„Že bych svou hrdost spolkla jen tak?“
-Lucy? -Tady jsem.
-Díky, kámo. -Jasně, Bille.
-Co se sakra děje? -Dík, žes přišel.
-Jsou dvě hodiny ráno. -Omlouvám se za to.
-Tak co se děje? -Přeinscenuju scénu s večeří.
Pojďme do mé šatny a zavoláme Desimu.
Je doma s dítětem. Zvládneme to.
-Ví, že jsi tady? -Spí.
Odvezu tě domů.
-To je on? -To je Viv.
-Jí jsi taky volala? -Přeinscenuju scénu s večeří.
Není to pro začátečníky. Tohle není škola.
-Já režiséry nenajímám. -Já vím, jen to říkám.
-Co se tu děje? -Díky, žes přišla, Viv.
Je všechno v pořádku?
Jsme v prázdném studiu ve dvě ráno.
Ona je opilá, já ne.
Takže jo, všechno je skvělý. Proč se ptáš?
V telefonu jsi říkala, že je to naléhavé.
Musíme tu scénu předělat, nebude to trvat dlouho.
-Cože? -Slyšelas dobře.
Nebude to trvat dlouho. Jen musíme udělat pár změn.
Dva lidé, kteří se hádají, musí sedět u jednoho stolu.
Zaprvé, tohle vezmeme a dáme sem, aby vás kamera viděla.
Nemůže to být taková změť pohybů.
Nemůže to být chaos.
Každý pohyb musí být zřetelný.
Takže Ethel strčí loktem do Freda. Strč do něj.
Fred do ní strčí tvrději.
Ethel mu to oplatí.
-Hej! -Pak Fred.
Teď do sebe strčí současně a spadnou ze židle.
To je ono.
Párkrát to rychle sjedem.
Stalo se něco?
-Prosím? -Doma.
-Stalo se něco? -Ne. Byla jsem...
Ne.
Třídila jsem prádlo a... Ne.
Jo, chtěla jsem opravit tuhle část.
Nemohla jsem spát.
Jako když si nejste jistí, jestli jste nenechali puštěnou troubu.
Odemčené dveře. No nic.
Chtěla jsem opravit tuhle část. Sjedeme to znova.
Víte, že jsem dělala tenhle seriál, abychom s Desim mohli být spolu?
Netušila jsem, že to bude hit.
Myslela jsem si: „Ve studiu nám postaví
„malý byt, kde budeme žít většinu času.“
A vyšlo to.
Tady...
Je to jako příběh, co čtete jako malá holčička.
Čarodějnice prokleje ženu.
Bude ji zbožňovat muž, kterého miluje,
ale jen dokud zůstane na tomto kousku země.
I tak je to víc, než má většina lidí.
Rychle to sjedeme.
Odvezu tě domů.
-Dovol... -Jsem největší aktivum
v portfoliu Columbia Broadcasting System.
Největší aktivum v portfoliu firmy Philip Morris Tobacco, Westinghouse.
Platí mi majlant, abych dělala přesně to, co miluju.
Pracuju po boku svého manžela, který je mnou skutečně fascinován,
a vše, co musím dělat, abych si to udržela, je dřít 36 týdnů v řadě.
A pak to udělat znova příští rok.
Dřít.
Takže to sjedeme znovu.
Když Lucy přišla o smlouvu s RKO, dělala kamerovou zkoušku u MGM
a nevěděla, že to bude
jeden z nejdůležitějších momentů v jejím životě.
Hlavním kadeřníkem studia byl Sydney Guilaroff.
Podíval se na Lucy a řekl:
„Vlasy jsou hnědé, ale duše ohnivá.“
Obarvil jí vlasy.
Ticho, prosím.
VYSÍLÁ SE
Je čas na My Favorite Husband s Lucille Ballovou v hlavní roli.
Ahoj, všichni!
Ano, je to rozverný seriál v hlavních rolích s Lucille Ballovou
a Richardem Denningem, který pro vás upravila a vysílá
firma Jell-O.
J-E-L-L-Ou!
Ta velká rudá písmena značí Jell-O rodinu.
To je Jell-O!
Jell-O pudinky.
„A nyní Lucille Ballová a Richard Denning
„jako Liz a George Cooperovi,
„dva lidé, kteří žijí spolu a líbí se jim to.
„Když nahlédneme dovnitř, je krásný jarní den
„a Liz jde do kuchyně promluvit si se služkou Katy.“
-Katy? -Ano, paní Cooperová?
Mám pro tebe dobrou zprávu.
Jak to myslíš? Řeknu, že mám dobrou zprávu, a ty na to...
Pokaždé, když máte dobrou zprávu, je obvykle dobrá pro vás a špatná pro mě.
To je trochu pravda.
-Lucy? -Pojď dál.
-To byla dobrá show. -Jo, taky myslím.
Řekni to Maddie a Bobovi, ano?
Mám tu dva pány, kteří by tě rádi poznali.
Ráda je vyslechneš.
Muselo to znít zlověstně? Nemůžou prostě jít dál?
Prosím, pojďte dál.
-Lucille Ballová. -Ano, pane.
David Levy, vedoucí oddělení vývoje komedií, CBS.
David Hart, vedoucí oddělení současných pořadů, CBS.
No, Davide a Davide,
hraju v současné komedii v CBS a o vás jsem nikdy neslyšela.
Televize CBS.
CBS dělá televizi?
-Jo, Edward R. Murrow je... -Dělala jsem si legraci.
-Rozumím. -To bylo vtipné.
Děkuji.
Tihle pánové mají zajímavý nápad.
Už jsme tu párkrát byli
a všimli jsme si, že používáte gesta a výrazy.
-Myslíte herectví? -Jo.
Moje tvář, tělo, můj hlas, to je vše, s čím můžu pracovat.
Je to neobvyklé, protože je to rádio.
Sledovala jsem Jacka Bennyho. Hraje pro publikum ve studiu.
Jde mu to docela dobře.
To ano, a docela dobře to jde i vám. Velmi dobře.
Podle nás je škoda, že to nikdo nevidí.
-Vymyslete, jak ukázat, co je v rádiu. -To jsme udělali, je to televize.
Chcete mi jednu prodat?
Lucy, chtějí vysílat My Favorite Husband v televizi.
-Velmi mě to zajímá. -To je skvělé.
Je na přípitek příliš brzy?
Na My Favorite Husband.
Ano.
Až na to, že My Favorite Husband dělat nechci.
Jsem zmatený.
Já taky.
Nepanikař.
Nápad vysílat My Favorite Husband v televizi mě zajímá,
jen chci, aby to byl jiný seriál.
-Jaký seriál by to měl být? -Desi by v něm hrál mého manžela.
Máme prý problém s obsazením.
-To bylo na mě? -Ano.
Nebyla jsem si jistá, jste dost daleko.
Naše castingové oddělení přišlo se seznamem
velmi zajímavých jmen, která se vám snad budou líbit.
-Podej to Lucy. -Všechno jsou to vtipní muži.
-Máme ode všech medailonky. -Nejlepší seznam za dlouhou dobu.
-Číslo 12 minulý týden zemřelo. -To je moje chyba.
Žádný problém.
-Co to bylo? -Odpovídala jsem panu Macymu.
S obsazením není problém.
Jsem připravena hrát v půlhodinové domácí komedii pro CBS,
pokud roli mého manžela, říkejme mu „Shmezy“, bude hrát Desi.
-Smím něco poznamenat? -Prosím.
V My Favorite Husband je váš manžel pátým viceprezidentem banky.
Ano.
Můžu se vás ve vší upřímnosti zeptat, jestli vidíte Desiho
jako pátého viceprezidenta banky?
Neumím si ho představit jako pátého viceprezidenta čehokoli.
Spíš jako vlastníka banky.
Vidíte ten problém?
Chápu, co si myslíte, že je problém.
-Lucy. -Ano.
Na schůzky, jako je tahle, běžně nechodím.
Tahle je několik úrovní pod mým obecným zájmem.
Jsem tu, abych sdělil tvrdou pravdu.
Nemůžeme mít americkou dívku
vdanou za muže, který není Američan.
Je Američan.
Byl seržantem v americké armádě a sloužil ve válce.
Víte přesně, jak to myslím, Lucy.
-Je Španěl. -Zase chyba.
Nikdy v životě ve Španělsku nebyl. Mluví španělsky. Narodil se na Kubě.
Jeho otec byl starosta Santiaga, druhého největšího města Kuby.
-Víte přesně, co... -Co tím myslíte? Ano, vím.
Podívejte, nesháním tu práci pro svého synovce.
Desi Arnaz je fenomenálně talentovaný muž.
Není jen prvotřídní hudebník, ale i velmi dobrý herec,
který by byl filmovou hvězdou, kdyby Kubánec mohl být filmovou hvězdou.
Navíc velmi dobře spolupracujeme.
Jezdím za ním, když je na turné.
Nechá mě zahrát pár skečů a funguje to.
-Jessi? -Jo, funguje to.
Jakékoli kulturní rozdíly přispívají k dobré komedii.
-Mám pravdu? -Nemýlíš se.
Na další takovou schůzku už nepřijdu. Víc lidí se ke stolu nevejde.
Moje stanovisko se nezmění.
Chcete mě v televizi a je jediný seriál, ve kterém jsem ochotna hrát.
Tak jak to bude?
PÁTEK - VEČER NATÁČENÍ SERIÁLU
REZERVOVÁNO
Může to někdo vzít?
Myslíme, že zbývá asi 15 minut.
-Myslíte? -Na něco čekáme, nejsem si jistý.
Dobře, díky.
Čekáme?
Jo, pojď dál.
Dobře.
-Můžete na chvilku? -Jistě.
-Myslím, že vím, proč mě chceš vidět. -Ano?
-Vyslechni mě. -Požádala jsem tě o laskavost.
Aby byl uveden jako výkonný producent.
Místo toho ses ho snažil přesvědčit, že je hlavní postava.
-Co to sakra bylo? -Je mi líto, jestli se urazil.
-Vím, že je uražený. Mrzí mě to. -Není. Smál se tomu.
Ale jo, je uražený. Ne, je pohoršený, já jsem uražená.
Požádala jsem tě o malou laskavost,
a ne že bys mi jich pár nedlužil.
Nebyla to malá laskavost. A nevím, co ti podle tebe dlužím.
Opravdu?
Nebyla to malá laskavost. Žádalas mě, abych ti zachránil manželství.
-Ne... -A není to poprvé, že?
Žádala jsem tě, abys ho uvedl jako producenta, nic víc.
Žádný problém. Může má žena jednou za čas hrát Lucy?
Kdyby to udělala, považovala bych za vhodné uvést ji v titulcích.
Co míníš tím, že jsem tě o záchranu manželství nežádala poprvé?
„Jessi, necháme Desiho hrát mého manžela. Zachrání mi to manželství.“
-To jsem měla být já? -Jo.
-Nech těch šaškáren. -Jsi uražená?
Chtělas, abych se vzdal svého pracovního titulu, jako by to bylo parkovací místo.
-Máš pravdu. -Prokrista!
-Omlouvám se. -Někdy si myslím, že jsi...
Počkat, co?
Máš pravdu. Omlouvám se, strašně jsem se mýlila.
To jsem nečekal.
-Já vím. -Už jsi to řekla někdy dřív?
Pochybuju. Ale myslela jsem si to, jestli to něco znamená.
Znamená.
Byl to katastrofální týden.
-Hej, proč čekáme? -Nevím jistě.
-Čekáme, někdo musí vědět proč. -Prosím, pojďte dál.
-Dále. -Desi na vás čeká ve své kanceláři.
Myslíte jeho šatnu?
Ne, je ve své kanceláři. S řediteli CBS a Philip Morris.
Proč je v čase vysílání ve své kanceláři?
Právě vyšla večerní vydání.
Poslyš. Zapamatuj si tohle.
„Do toho vám sakra nic není.“
Tak. Ať je tohle to nejlepší, co jsem kdy napsal.
Ne, to je pořád „Vitamasozelamin“.
Večerní vydání.
LUCILLE BALLOVÁ, ZRZAVÁ HVĚZDA „I LOVE LUCY“, NYNÍ KOMOUŠE ODMÍTÁ.
Nic se neděje.
-Je to čtyřpalcovým písmem. -Napravím to.
-Jako by šlo o Hindenburg. -Už jsem jim volal.
-A použili červenou barvu. -Jo.
-Ani jsem nevěděla, že červenou mají. -Asi jo.
Byla jsem očištěna.
Jakási Agnes Underwoodová, městská redaktorka,
nějak získala fotostatickou kopii prohlášení,
kde ses v roce 1936 zaregistrovala
jako volička hlásící se ke komunistům.
Ale byla jsem očištěna.
Na kartě je razítko „storno“, viděla jsem to.
Noviny ukazují kartu s popisem:
„Všimněte si storna vlevo.“
Ale Herald Express slovo „storno“
-z dokumentu úplně odstranil. -Ostatní noviny?
Ano, ale volal jsem jim a řešíme to.
Komu jsi volal?
Každému reportérovi v dosahu 20 minut od tohoto studia.
-Proto čekáme. -Přijdou sem reportéři?
Jo. Posadíme je dozadu.
Myslíš, že pořád točíme seriál? Proč nikdo z vás nemluví?
Desi má nápad.
Rozehřeju publikum tak, jako to dělám vždycky,
až na to, že místo kubánského Petea a vtipu o želvě
jim řeknu, co se stalo.
Vysvětlím jim, že jsi zaškrtla špatné políčko.
Ukážu jim ten stornovaný dokument
a pak tě přivedu,
aby novináři viděli, jak ti tleskají. Ano.
Pánové, můžete nás... na chvíli nechat o samotě?
Nebudeš těm lidem říkat, že jsem zaškrtla špatné políčko.
Tohle je kritický okamžik, Lucy.
-Jestli mám umřít... -Neumřeš.
-Radši bych umřela ve stoje. -Nemám ponětí, co...
Nejsem idiot. Nezaškrtla jsem špatné políčko.
-Vidělas ten titulek. -Je vidět až z vesmíru.
Děda Fred mě vychovával od mých čtyř let.
Záleželo mu na obyčejných lidech, na právech dělníků.
Bylo to z úcty k němu, a říct, že jsem zaškrtla špatné...
Děda Fred se mýlil, Lucy!
Ano, neřekl ti tu část, kde ti otce uvrhnou do vězení
za zločin, že byl starostou města.
Mě do této země zahnali. Lucy!
Věř mi, zaškrtla jsi špatné políčko.
A když nebudou tleskat?
Budou. A tisk napíše, že to udělali.
Řekneš jim, že jsem byla obviněna...
Stejně si to ráno přečtou.
Máme ve studiu 200 lidí jako vzorek populace.
Takže... Slečno Rosenová!
Co když mě vypískají?
Jestli tě vypískají...
Tak jsme tu dnes večer skončili.
Zavolejte tomuto muži.
Řekněte jim, že je to pro mě.
Najdou ho. Čeká, že zavolám.
Řekněte mi, až ho seženete.
Dobře.
Někdo říkal, že viděl, jak jdeš ven.
Právě mi to řekli.
Ježíši, Lulu, čtyřpalcový titulek?
Červeně.
Neměla jsem tenhle týden tlačit na pilu. Prostě to...
Co?
Na ničem z toho teď nezáleží.
Možná jsme tady naposled. Řekni to.
Lucy Ricardová je vdaná za muže o šest let mladšího
a Ethel je vdaná za svého dědečka.
A rozumí se, jako nevyslovený předpoklad pro nepřetržité vtipkování,
že pro něj nejsem dost hezká.
To mě dostalo, a v nejhorší době na světě.
Ty šaty byly úžasné.
Vy dvě tu chcete být samy?
-Ne. -Ano.
Jsi moje hrdinka.
Jde mi o to, co zabírá, Maddie.
Jde mi o to, co je zábavné.
Nezdá se mi, že by mě zajímal
ženský pohled na věc od nové generace.
Záleží mi na tobě.
Byl bych rád, kdyby mi někdo přinesl snídani.
O tom jsme nemluvily.
Nenosí ti osobní asistentka snídani každý den?
-Ano. -Dobře.
Nikdy francouzský toast.
Dohlídneme na to.
Přišel jsem, abych se tě pokusil rozptýlit nesmysly,
ale tyhle dvě mě asi předběhly.
Viv nemá ráda vtipy o tom, že Ethel není přitažlivá.
Nikdo na doslech jejího hlasu to neví.
Řekla jsem, co cítím.
Říkáš, co cítíš, od prvního dne práce.
Není to tak, že bys najednou dala najevo své pocity.
Víte co,
milé dámy?
Něco uvnitř muže zemře,
prostě... umře,
když poprvé slyší dívku říkat, že je starý.
Takže pokud jde o Jesse, Boba a Madelyn
píšící vtipy na Ethel...
nezajímá mě to.
Vy dva...
jste dobří herci.
Je to privilegium, dělat tenhle seriál s vámi.
-Teď mě k smrti děsíš. -Zrovna jsem to chtěla říct.
Desi to řekne publiku. Pozval novináře.
Sází na to, že diváci přijmou pravdu,
vyjádří svůj souhlas a tisk o tom napíše.
Já bych si vsadila proti tomu.
Promiňte, omlouvám se. Pan Arnaz je připraven na rozehřátí.
Řekli mi, že to chcete vědět.
Děkuju.
Tak jo.
Uvidíme se tam.
Zlom vaz.
-Zlom vaz. -Zlom vaz.
Lucy.
Ta scéna s večeří je nepochybně lepší.
TICHO, PROSÍM
Dámy a pánové,
přivítejte jednu z hvězd seriálu I Love Lucy.
Přichází ten, kterého znáte jako Rickyho Ricarda, Desi Arnaz!
Děkuji.
Mockrát vám děkuji.
Obvykle bych právě teď prováděl závěrečné rozehřátí publika.
Řekl bych vám starý vtip o želvě
a poukázal bych na náš průkopnický kamerový systém,
který umožňuje publiku ve studiu sledovat představení bez překážek,
a představil bych vám ostatní účinkující.
Dnes večer to neudělám z následujícího důvodu.
Minulý týden moji ženu Lucille Ballovou požádali,
aby vypovídala na neveřejném zasedání
Výboru pro neamerickou činnost.
Ano, před kongresmany, kteří vyšetřují komunismus.
Po hodinách svědectví dospěl výbor k závěru,
a to jednoznačně,
že Lucy neměla a nemá žádné spojení s komunistickou stranou.
Takže všechno je skvělé, že?
Ne.
Protože tohle je titulek z večerního vydání
Herald Expressu.
Tak jsem zavolal pár lidem. Šéfredaktorovi Herald Expressu.
Předsedovi výboru.
Zavolal jsem všem jeho členům.
A zavolal jsem ještě někomu a věřím, že je stále na lince.
Děkuji vám.
-Jsme stále ve spojení, pane? -Ano.
Teď stojím před publikem ve studiu
v Hollywoodu v Kalifornii, kde je spolu s námi
-řada zástupců tisku. -To je v pořádku.
Chceme vědět, pane, jestli FBI vede vyšetřování proti Lucy.
Má FBI nějaké důkazy o protiprávním jednání?
Má FBI nějaký důvod věřit,
že je Lucille Ballová komunistka?
Ne, absolutně nic. Je stoprocentně čistá.
Děkuji vám. Ještě jednu otázku. Řekl byste nám své jméno, prosím?
Tady J. Edgar Hoover.
Děkuji, pane, přeji příjemný večer.
Dámy a pánové, přivítejte prosím mou ženu
a hvězdu seriálu I Love Lucy, Lucille Ballovou.
Přeji příjemnou zábavu.
-Je po všem! -Děkuju.
-Už je konec. -Děkuju ti.
-Milují tě. -Já miluju tebe.
Už ti navždycky dají pokoj, Lucy.
-Myslela jsem, že budou pískat. -Ne.
-Jdeš na tu show? -Podváděls mě?
-Cože? -Podváděls mě?
-To je fór? -Ne.
Nepodváděl.
Když zůstaneš venku, hraješ na lodi karty?
-Ano. -Nebyl jsi s nikým?
-Co je to s tebou? -Neoblbuj mě.
Odkud se to vzalo? Právě ti tleskali.
-Pochopili to správně, že? -Lucy...
Jen tam dali nesprávnou fotku.
-Pochopili to správně? -Lucy...
Pochopili to opravdu správně?
Prokrista, právě jsem dokázal. že to špatně pochopil Herald Express.
Myslíš, že Confidential Magazine...
Za chvíli začínáme.
-Tak mi to řekni. -Pověz mi,
kromě těch ostatních nesmyslů, proč myslíš, že jsem tě podváděl?
To je tvoje rtěnka.
Pamatuješ? Začátkem týdne jsi mě políbila,
vzalas můj kapesník, setřelas tu rtěnku
a dalas mi ho do kapsy. Řeklas, žes to nikdy neudělala.
-Neudělala. -Tak o čem to sakra mluvíme?
Tohle je moje rtěnka.
Byly to jen prostitutky.
Jsou to děvky.
Nic to neznamená, Lucy.
Podívej, Lucy, to neznamená...
Pojďme na tu show, jo?
Na půl hodiny na to zapomeňme.
Jime, jdeme.
-Lepší než tohle už to nebude. -Rozumím.
-Tak jo, všichni. -Jdeme na tu show!
Prosím na místa na scénu A. Na místa.
Fajn. Všichni na místa.
Tak dobře. Zvonění.
Ticho. Zvonění. Klid, prosím.
Kamery připravit. Ticho.
-Zvuk. -Běží.
-Točíme. -Zvuk.
-Klapka. -Klapka B.
Připravit, na místa, a akce.
Nakonec to ten večer bylo dobré představení.
Provedli jsme obě verze úvodu,
ale do vysílání se nakonec dostala ta původní.
Ta se všemi jmény.
Museli jste dostat kopii té druhé,
protože vaše původní otázka byla...
Aby bylo jasno, sázku s Desim jsem vyhrál.
CBS nás nenechala použít slovo „těhotná“.
Ale narození malého Rickyho sledovalo víc lidí,
než kolik jich kdy předtím sledovalo nějaký televizní program.
Vaše původní otázka?
Ptali jste se, proč Lucy skončila, když jsme dělali tu alternativní verzi.
Lucyinu verzi s Rickyho vstupem jsme točili jako první...
Upravovala květiny,
což jsme nemohli použít, protože to trvalo moc dlouho.
Vezme si džbán a nalévá do vázy vodu...
Takže všechny ty květiny vyplavou nahoru.
Jako by se na chvíli ztratila v myšlenkách.
Nevzpomínám si, co byla její narážka.
To bylo asi jedinkrát, kdy zapomněla text.
Nevzpomínám si na první větu, ale museli jsme přestat a sjet to znovu.
Byla to Desiho věta.
Byl to nový text, který tam Lucy vložila.
Co to řekl?
Lucy, jsem doma.
-Promiňte, na chvíli jsem se ztratila. -Fajn, stop. Sjedeme to znova.
K tomu alternativnímu úvodu jsme se už nikdy nevrátili.
Lucy prostě chtěla pokračovat.
Hádej, kdo je to?
Bill? Sam?
-Pat? -Ne.
Pedro? Pablo?
-José? -Ne, to jsem já!
Ano, samozřejmě.
Velmi zábavné.
Máme k večeři společnost? Kdo je to?
-Jak se ti líbí nové sklenky na vodu? -Kdo přijde na večeři?
Nevypadá ten stůl dnes večer krásně?
-Lucy, kdo je to? -Nějací lidé.
3. března 1960 požádala Lucy o rozvod s Desim.
Bylo to ráno po jejich závěrečném společném vystoupení.
RICARDOVI
Překlad titulků: Alena Nováková
Kreativní dohled Vít Bezdíček