Downloaded from YTS.MX
NETFLIX-KOMEDIASPESIAALI
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hei! Toisin kuin sinä, olen Rob Lowe ja rakastan elokuvia.
Katsoisin mieluummin elokuvaa kuin tekisin tätä nyt.
Leikitään, etten sanonut niin. Nautitaan toistemme seurasta.
Tuhansia elokuvia julkaistaan vuosittain.
Paljon tarinoita, vaikka käsikirjoitusteorian mukaan -
perusjuonia on vain seitsemän: hirviön voittaminen -
ja loput kuusi.
Ei ihme, että tavalliset hahmot,
tutut tarinat ja juonet ovat levinneet ajan myötä.
Tänään juhlistamme kliseitä, jotka ovat tehneet elokuvasta nykyisensä:
merkitystä hakevan pandemian jälkimainingeissa.
Seuraavan tunnin tarkastelemme Hollywoodin tapoja -
käyttää käteviä elokuvakliseitä. Tämä on Attack of the Hollywood Clichés!
Kysymme esimerkiksi:
"Miksi naisten pitää paeta korkokengissä isoja, pelottavia dinosauruksia?"
Kun etenemme suosikkikliseisiini,
näemme elokuvien dramaattisimpia hetkiä.
Osa on kiistanalaisia.
Sisar opettaa äitejä pesemään lapsensa.
Osa kliseistä on kohotettu taiteenlajiksi.
Katsomme myös, miten Hollywood suhtautuu seksiin -
ja väkivaltaan.
MEDUSAN SINETTI
Mistä olisikaan parempi aloittaa kuin tutusta alusta?
Romanttisen komedian maailmasta ja söpöstä kohtaamisesta.
Se maaginen hetki elokuvissa, kun rakkaus alkaa.
Romanttisia komedioita katsotaan tunnekuohun toivossa.
Halutaan kokea rakkauden ensitunne.
Kun kaksi ihmistä kohtaa ensimmäisen kerran -
ja se kipinän hetki koittaa ja vetovoima alkaa,
se tuntuu niin todelliselta, että sen tuntee kehossaan.
Rakastavaisten kohtaamiselle on aina joku hassu, keinotekoinen syy.
Sen pitää olla mielenkiintoista. He eivät voi tavata kuten tavikset.
LAULAVAT SADEPISARAT
Jatka ajamista. -Häivy!
Jokin nolo, komediallinen, epätodennäköinen skenaario -
tuo hahmot yhteen.
Asun kadun toisella puolella. Minulla on vettä ja saippuaa.
Voit siistiytyä.
Jos niin kävisi oikeasti, sitä heittäisi loputkin mehut toisen naamalle tyyliin:
"Ei, mene pois."
Viiden minuutin päästä olet putipuhdas ja taas kadulla.
Ei tietenkään niin kuin prostituoitu.
Kun kaksi ihmistä rakastuu elokuvassa,
tyylilajista riippumatta elokuvaromantiikan kliseet ovat läsnä.
INDIANA JONES JA TUOMION TEMPPELI
Vihaan vettä, märkänä olemista ja sinua!
Hyvä!
He eivät pidä toisistaan tai ovat sitoutuneet muihin.
Jack, olen kihloissa. Menen naimisiin Calin kanssa.
Sen täytyy olla vaikeaa, muuten se olisi tylsää.
Koska kyse on elokuvista,
miesten strategiat vaihtelevat ärsyttävästä sinnikkyydestä ahdisteluun.
MIEHUUSKOE
Aikamoinen sattuma.
Monet miehen näkökulmasta näytetyt elokuvat sisältävät oikeaa vainoamista.
Haluatko tanssia kanssani?
En.
Mikset?
Koska en halua.
Lähdetkö treffeille kanssani? -Mitä?
En! -Etkö?
Hei, kamu, hän sanoi jo. -Mikset?
Twilightissa poika kiipeää sisään tytön ikkunasta -
ja sanoo: "Tykkään katsella, kun nukut."
Teetkö niin usein?
Pari viime kuukautta vain.
Vainoaminen on seksikästä vain, kun miehet vaanivat naisia.
Kun naiset vaanivat miehiä sinnikkäästi, heistä tulee pahiksia.
Haluan vain olla osa elämääsi.
Näinkö se tehdään? Ilmestyit asunnolleni.
Mitä pitäisi tehdä? Et vastaa puheluihini, vaihdoit numerosi.
Minua ei jätetä huomiotta.
KURITON KYTTÄ
Jokainen tarina tarvitsee päähenkilön, joka saa huomiota.
Joku yhtä ainutlaatuinen ja erityinen kuin muidenkin elokuvien päähenkilöt.
Koska päähenkilöiden on oltava erityisiä, ei riitä, että heillä on työ.
Heidän on tehtävä töitä niska limassa -
varsinkin, jos heidän työnsä on töistä mahtavin: poliisin työ.
Pidättekö minua hulluna? -Joo.
Jos pitää ratkaista rikoksia ja tuoda pahiksia oikeuden eteen,
lainvalvonnan huipulla on kuriton kyttä.
Tuo on oikea virkamerkki, olen oikea poliisi, ja tämä on oikea ase.
Kuriton kyttä on kovis. Hän ei kuuntele päällikköä.
Jos haluat esittää cowboy-kyttää, tee se jonkun muun piirissä.
He ovat häiriintyneitä.
Hän on varmaan alkoholisti ja kamala isä.
Olet tyttäreni ja talossani kunnioitat minua, onko selvä?
Älä sano minua tunariksi. -Miksen? Äiti sanoo niin koko ajan.
He välittävät vain työstä.
Älä jauha paskaa. Haluatko tappaa itsesi?
Tiedätkö, miksi en tee sitä? Työn takia.
He tuhoavat kaiken tieltään.
LIKAINEN HARRY
Kurittomia kyttiä tulee aina,
mutta arvaamattomien poliisien esikuva on edelleen Clint Eastwoodin Likainen Harry.
Kysy itseltäsi, tunnetko olevasi onnekas.
No tunnetko, retku?
Likainen Harry on toksinen esimerkki tästä kliseestä.
Elokuva yrittää kovasti saada meidät -
kannustamaan kehäraakkia kyttää, joka haluaa antaa palaa ja ampua ihmisiä.
Hän elää omilla säännöillään ja nappaa pahikset keinolla millä hyvänsä.
Oikeusjärjestelmä on joko erittäin tyhmä tai herkkien liberaalien johtama.
Sillä miehellä oli oikeuksia.
Olen ihan murtunut sen miehen oikeuksista.
Kurittomat kytät saavat välittää vain kahdesta asiasta. Molemmat kiiltävät.
Virkamerkkisi ja aseesi.
Se on tärkeä hetki, kun kuriton kyttä luovuttaa aseensa ja virkamerkkinsä.
"Et enää kuulu tähän asemaan."
Yleisö tietää, että vain hänellä on siihen oikeus.
Pakotat minut tähän. Anna virkamerkkisi.
Ota pari…
KYTTÄELOKUVAN KUOLEMA
Viime aikoina Hollywood on luopunut kurittomien kyttien elokuvista.
Se heijastaa pettymistä poliiseihin, jotka ottavat lain omiin käsiinsä.
Meille uskotellaan, että he tekevät moraalisesti ja eettisesti oikein.
Oikeasti asia ei näytä olevan niin monien poliisien kohdalla.
Elokuvantekijöiden ja TV-tuottajien pitäisi miettiä sitä uudelleen,
ja niin tapahtuukin.
Mutta kuriton kyttä ei ole jäänyt varhaiseläkkeelle.
Televisiossa kliseistä voi muokata kolmiulotteisempia hahmoja.
Mare of Easttownissa Kate Winsletillä -
on monimutkainen sisäinen elämä, mutta ei hätää,
hän on yhä kyttä, joka juo paljon, rikkoo sääntöjä ja joutuu hyllytetyksi.
Ase ja virkamerkki.
Hän nappaa silti roistonsa.
Hollywood rakastaa voittajia,
mutta kaikki hahmot eivät voi olla sankareita.
Paitsi Marvel Universessa, joka kattaa vain 96 % elokuvista.
Joidenkin hahmojen kohtalo on hävitä ensiesiintymisestä asti.
He voisivat yhtä hyvin tulla paikalle ruumisarkussa.
KUOLEMAANTUOMITTU
Olet sivuhahmo elokuvassa.
Kiitos, John.
Työsi on vaarallista.
Aiot lopettaa tältä päivältä.
Huomenna sinun pitää…
Eroan huomenna, Frank. -Mitä?
Iso virhe.
Al!
Kuolemaantuomittu. Amerikkalainen elokuva tykkää merkata…
KÄSIKIRJOITTAJA
…pian kuolevat hahmot kertomalla, että he hoitavat viimeistä tehtäväänsä.
He ovat jäämässä eläkkeelle.
Aikaa on vielä kolme päivää. Otan siitä kaiken irti.
Ehkä heille on suunniteltu eläkejuhlat.
Miten olisi puhe?
Enää yksi vuoro jäljellä.
On muitakin klassisia tapoja, jotka takaavat kuoleman väijyvän.
Yksi tavoista on, että hahmo puhuu perheestään ja pyrkimyksistään.
Nain pyöreän amerikkalaisnaisen ja kasvatan kaneja.
PUNAISEN LOKAKUUN METSÄSTYS
Jos he pohtivat tulevaisuuttaan, he kuolevat.
Sotaelokuvissa sotilas usein ottaa esiin kuvan tyttöystävästään.
Se on ollut hänen taskussaan jonkin aikaa. Iso virhe.
Älä.
HAUTAJAISET KAUKAA
Kun on kuollut ruudulla, hautajaisiin tulee läheisiä -
ja hahmo, joka jostain syystä seisoo tosi kaukana tuijottamassa.
Ohjaaja saa myös laajakuvaa seremoniasta.
Hurjapäät vie sen uudelle tasolle.
Paul Walkerin seuratessa hautajaisia kaukaa -
Vin Diesel katselee Paul Walkeria katselemassa hautajaisia kaukaa -
vielä kauempaa.
Kun hautajaiset ovat ohi…
HAUTAKIVILLE PUHUMINEN
…hautapaikka sopii täydellisesti hahmon herkän tunnetilan osoittamiseen.
TAPPAVA ASE
Rakastan sinua.
Hei, Bubba. Forrest Gump tässä.
Se on myös kätevä tapa selittää, missä mennään.
Muistan, mitä sanoit. Tiedän, mitä aion tehdä.
Ed Harris tekee molempia. Jos hänen puheensa kohde ei ole selvää…
Minun pitää tehdä jotain.
…elokuvantekijät kaiversivat sen hautakiveen: "Hänen vaimonsa."
Hautausmaalla ei aina vain puhuta.
Tänä aamuna siellä on ylimääräinen jäykkis.
Pidän elokuvissa erityisesti siitä, kuinka se siirtää ihmisen arjesta -
täysin kuvitteelliseen fantasiamaahan, kuten Narniaan tai Ranskaan.
PARIISIN AINOA NÄKÖALA
Ranskalaisilla on varmasti sana kliseille,
mutta elokuvissa Pariisi on yksi kliseisimmistä kaupungeista.
Mistä tiedämme, että olemme Pariisissa?
Koska ohjaaja varmistaa, että Eiffel-torni näkyy makuuhuoneen ikkunasta.
Parven ikkunasta.
Junan ikkunasta.
Parvekkeelta.
Kellon läpi.
Valitettavasti Eiffel-torni on myös hyökkääjien tuholistalla.
Näyttelijät pitävät rekvisiitasta, koska ne eivät koskaan omi kohtauksia -
ja niille maksetaan vähemmän.
Arkinen rekvisiitta voi tehdä komistuksestakin tavallisen tallaajan.
Tämä ostoskassikin saa minusta 26 prosenttia samaistuttavamman.
En ole syönyt leipää yli kymmeneen vuoteen.
Oikeasti kassi on vain suoja, jotta hiilihydraatit eivät imeydy ihoni läpi.
Kaikki filmitähdet vaativat sitä.
Usein päänäyttelijöiden pitää vaikuttaa tavallisilta tallaajilta,
jotka hoitavat omat ostoksensa.
Pussista törröttävä patonki sopii tehtävään täydellisesti.
Sen takana voi myös piileskellä.
Tässä vain leivän määrä vetää vertoja esityksen intensiteetille.
Yhä lämmintä. Parasta maistamaani leipää.
Mikä ammattilainen.
Yksi näyttelijöille mieluisa rekvisiitta on omena,
vaikka siinä onkin sokeria järkyttävät 19 grammaa.
Kerro, kun riittää, jotta voin sylkeä tämän pois.
YLIMIELINEN OMENA
Kohtauksessa syöminen on ehdottoman röyhkeä veto.
Se on kuin äärimmäinen "olen täällä enkä välitä".
Tähtilaiva Enterprisen puolustaminen,
vihollisarmeijan tappaminen -
tai napostelu ylempiarvoisen upseerin edessä.
Komentajakapteeni Galloway.
Omenan rouskutus on kliseinen tapa sanoa: "Olen tosi cool."
Se myös alentaa kolesterolia.
Elokuvan roolitus riippuu siitä, millaista tarinaa kerrotaan.
Joihinkin tarinoihin ohjaaja valitsee joukon erilaisia persoonia,
ja toisiin tarvitaan vain iso mies, joka tappaa väkeä.
YHDEN MIEHEN ARMEIJA
Elokuvat mielellään sanovat, että yksilö voi haastaa järjestelmän.
Se on mahdollista esimerkiksi yhden miehen armeijan avulla.
Sen voi nähdä jo Robin Hood -elokuvissa ja Errol Flynnin elokuvissa.
Sen näkee western-lajityylissä.
Sen näkee James Bondissa.
ELÄT VAIN KAHDESTI
Se muuttui 80-luvulla,
kun kehonrakentajat tulivat muotiin. Arnold Schwarzenegger ja Stallone.
He eivät enää näyttäneet meille tutuilta miehiltä vaan yli-inhimillisiltä.
Stallone on ison joukkotuhoaseen takana.
RAMBO: TAISTELIJA 2
Kaksikymmentä miestä räjähtää kappaleiksi.
Se on todella tyydyttävä kokemus verilöylystä ja tuhosta,
eikä ihmisistä piitata tippaakaan. Juuri sitä niiltä elokuvilta halutaankin.
Kahdeksankymmentäluvun toimintaelokuvien…
ELOKUVAKRIITIKKO, KIRJOITTAJA
…machosankarin voittamattomuus oli avain niiden suurmenestykseen.
Sitten tuli Die Hard. Elokuva alkaa suhteellisen realistisesti.
Bruce Willis vaikuttaa tavalliselta.
Pudota se, kusipää. Poliisi.
Koeta kestää, John!
Mutta viidenteen osaan mennessä -
hän voisi päihittää Teräsmiehen.
On oltava fyysisesti hyvin kyvykäs,
enemmän kuin tavalliset ihmiset.
He ovat yleensä vahvoja ja hiljaisia.
Yhden miehen armeija puhuu ainoastaan -
heti tappamisen jälkeen tai juuri ennen sitä.
Olemme naimisissa.
Lajin mestari on Arnold Schwarzenegger.
Pidä tuota avioerona.
Toki, päähenkilö voi juosta ympäriinsä ampuen -
ja räjäyttäen koulubusseja aidon sankarin elkein,
mutta ansaitakseen kunnioituksemme hänen täytyy joskus luopua aseista -
ja nostaa nyrkit pystyyn.
Molemmilla käsillä.
NYRKKITAPPELU
Mykkäelokuvan kauden aikana -
valkokankaan hahmojen piti ilmaista itseään fyysisesti,
koska ihmiset kyllästyivät lukemaan tekstiä. Runokielelle naurettiin.
Siitä syntyi pitkiä taistelukohtauksia.
SUURI JUNARYÖSTÖ
Virallisesti elokuvien ensimmäinen lavastettu nyrkkitappelu -
oli suuri taistelu junassa ja sen katolla elokuvassa Suuri junaryöstö.
Noin sata vuotta myöhemmin tyypit hakkaavat yhä toisiaan -
liikkuvissa junissa, mutta hieman kalliimmissa puvuissa.
Olen pitänyt siitä, että viime vuosikymmenen aikana -
taistelukohtauksista on tullut inhorealistisempia ja ällöttävämpiä.
Toinen fantastinen klisee…
TELEVISIOTOIMITTAJA
…tekee siitä helpompaa yleisölle.
Hyökkääjät tulevat ulos yksitellen.
Oldboyn uskomattomassa kohtauksessa käytävällä -
huomio keskittyy yhteen tappoon kerrallaan.
Se liittyy videopeleihin.
Ajatus siitä, että hahmolla on kykyjä -
ja hän puskee läpi, mutta se ei lopu koskaan.
Legendaarinen Jackie Chan on näiden "vuoronumerotappeluiden" mestari.
Jackie Chan oli suosikkini.
Hän oli niin suosittu, koska hän rikkoi kliseetä -
ja oli sankari, jota hakattiin koko elokuvan ajan.
Hän tekee absurdeja asioita ilman vaijereita. Hän uhmaa kuolemaa.
Hän on vaikuttanut asiaan eniten, ja se tapahtui kameran pyöriessä.
Jackie Chanin vaikutus näkyy yhä elokuvissa.
Nykyään on nyrkkitappeluita…
ELOKUVAKRIITIKKO
…jotka uhmaavat fysiologiaa ja fysionomiaa.
Jos jotakuta lyö 50 kertaa ja hän nousee ylös, mitä on pelissä?
Mikä hänet lopulta tappaa?
Elokuvatappeluissa on edetty yhä enemmän balettityylistä ballistiseen.
Lähitaisteluissa läimitään käsiä niin nopeasti,
että se pitää hidastaa, jos tapahtumista haluaa selkoa.
Hiljattain on tullut paljon elokuvia kuten The Raid,
jotka ovat jatkuvaa tappelua.
Tarina voi kertoa vain tappelusta.
SEKSIKÄS SEKSI
Yhdestä fyysisestä toiminnasta toiseen.
Odota, Tarzan!
TARZAN JA VALKOINEN NAINEN
Seksikkäät hetket ja uskalias alastomuus ovat olleet Hollywoodin kantava voima -
aika lailla ikuisesti.
Varhaisissa elokuvissa studiot rikkoivat hyvän maun ja säädyllisyyden rajoja,
mutta niitä painostettiin kunnostautumaan eikä esittämään naisia kevytkenkäisinä.
Riisu vaatteesi, tule tänne ja kerro kaikki.
1930-luvun alussa nähtiin esimerkiksi Barbara Stanwyck Baby Facessa.
Hahmo makasi tiensä ylöspäin valtavan pankin läpi.
Onko sinulla kokemusta? -Paljonkin.
Silloin oli Mae West -hahmoja. He elivät leveästi, joivat ja polttivat.
Kun olen hyvä, olen tosi hyvä, mutta kun olen paha, olen parempi.
1920-luvun alun skandaalien jälkeen -
lehdistö julisti Hollywoodin moraalittomaksi.
Republikaanien Will Hays toi kuvaan uuden, papin kirjoittaman ohjesäännön.
Maineikkaat tuottajat palkkasivat Will Haysin siistimään elokuva-alaa.
Se kielsi seksuaalisen turmeltuneisuuden näyttämisen valkokankaalla.
Ei enää mitään vulgaaria, halpaa ja mautonta.
Kun tultiin 1930-luvulle, tiukat Haysin säännöt määräsivät,
mitä elokuvissa sai näyttää ja etenkin, mitä ei saanut.
Näyttelijän toisen jalan täytyi olla lattialla.
En tiedä, miten voi panna yksi jalka lattialla.
Pian elokuvantekijät löysivät tapoja luistaa säännöistä.
Seksuaalisen illuusion kliseestä tuli muotia.
Miten vihjata seksistä näyttämättä sitä?
VARJOT MENNEISYYDESTÄ
Sataako ulkona? Ulkona myrskyää, joten sydämessäkin on varmasti myrsky,
kuten ehkä muillakin alueilla.
VAARALLINEN ROMANSSI
Ensin ollaan junan makuuvaunussa, sitten juna menee tunneliin.
Kun se tapahtuu, aluksi se on tietysti iloista.
Tietävät tietävät, ja tietämättömiä se ei vaivaa.
1960-luvulla isot studiot olivat menettäneet otteensa elokuvaketjuihin.
Itsenäisiä elokuvateattereita ilmestyi yhä enemmän.
Ne toivat Euroopasta jännittäviä uusia elokuvia,
joissa usein oli kiellettyjä asioita, kuten tissejä.
En koskaan unohda sinua, Kerstin-kulta.
Kun amerikkalaiset näkivät enemmän eurooppalaisia elokuvia,
Hollywood tajusi, että Haysin ohjesäännöstä oli päästävä eroon.
Ratkaisu oli ikään perustuva arviointijärjestelmä,
joka toi seksin takaisin valkokankaalle.
Sekös harmitti junatunneliotoksista kiihottuvia.
Elokuvaseksi ei ole kovin vakuuttavaa, mutta sillä on omat peruskliseensä.
Musiikki voimistuu.
Vartalot näyttävät upeilta joka kulmasta.
Rintaliivit putoavat harvoin, ja molemmat saavat yhtä aikaa.
Se on tosi intohimoista.
Nykyään seksiä saa ruudulle yhdellä klikkauksella,
mutta edelleen on jotain, mitä Hollywood-elokuvat eivät näytä.
Intensiivisyyttä, musiikkia ja intohimoa.
Tiedämme, mitä tapahtuu. Seuraavaa ei tarvita.
TWILIGHT - AAMUNKOI, OSA 2
Elokuvat joutuvat taas turvautumaan vihjailuun.
Käsi kiinni lakanoissa, käsi huuruisessa ikkunassa,
tai jopa avaruusaluksesta syöksyvää tulta.
Onnellinen loppu on aina varmaa.
Kuka tämän kirjoitti?
SYLKYKOHTAUS
Pitääkö hahmon ilmaista yllätystä? Annetaan juotavaa.
KÖYSI KIRISTYY
Mikä on stondis, isi?
On vaikea löytää komediaa, jossa ei ole jonkinlaista sylkykohtausta.
Minua sanottiin anaalitytöksi.
Sellaista ei tapahdu oikeassa elämässä,
mutta sen uskoo, koska sitä on hauska katsoa.
Sylkykohtaus kertoo yleisölle, että he näkivät jotain järkyttävää.
Poltatko sinä?
Se lisää slapstickiä kohtaukseen kuin kohtaukseen.
Mikä tämä on? -Hyvää superlomaa.
Rouva. -Hyvää mitä?
Hyvää superlomaa.
Anteeksi, säikäytinkö?
En tarkoittanut. Esittelen vain seuraavan kliseemme:
säikäytyksen eli…
SÄIKÄYTYS
Val Lewton oli elokuvantekijä, jolla oli pikkuosasto RKO Picturesilla.
Hän auttoi kasvattamaan elokuvantekijöiden sukupolven,
joka osasi vaikuttaa katsojaan tunnelman kautta.
Elokuvassa Kissaihmiset kamera seuraa sankaritarta.
Se luo kauhun tunteen.
Sitten kuuluu sähinää.
Mutta se tuleekin bussin jarruista,
kun bussi saapuu ja kohtaus päättyy siihen.
Tämä oli ensimmäinen kerta, kun elokuvassa käytettiin valesäikäytystä.
Tekniikkaa alettiin kutsua Lewton-bussiksi.
Nykyään on monenlaisia säikäytyksiä.
Jokin yrittää tulla ikkunoiden läpi.
Ihmiset heittäytyvät aitaa vasten kesken halausta.
Ja pitkät takit.
TIEDÄN MITÄ TEIT VIIME KESÄNÄ
Ei hätää, se ei ole aitoa nahkaa.
Ensimmäinen valesäikäytys oli bussi elokuvassa nimeltään Kissaihmiset,
joten on ironista, että nykyään kliseisin valesäikäytys on -
kotikissa.
ROBIN HOOD - VARKAIDEN RUHTINAS
Kissat ovat pahoja, ja klisee niiden pelottavuudesta perustuu tosiasioihin.
Kissat hiippailevat ympäri taloa kaapeissa -
vain säikäyttääkseen jonkun.
Eikä niiden pahuus rajoitu vain Maahan.
Kissat sopivat tähän, koska ne ovat kanssamme kotona,
mutta niitä ei kiinnosta, elämmekö vai kuolemmeko.
Lemmikittömässä ympäristössä ihmisiä voi säikäyttää peilin avulla.
SALAISUUS PINNAN ALLA
Peilisäikäytys on yksi suurimmista elokuvakliseistä.
Ne toimivat aina, koska ajatus siitä, että on yksin ja sulkee lääkekaapin -
ja näkee takanaan jotain, on niin pelottavaa.
Elokuvassa Ihmissusi Lontoossa -
se on uskomaton hetki. On hyvin hauskaa,
että he voivat ottaa jotain arkipäiväistä ja antaa sille säväyksen.
Et ole todellinen.
Huolestumme, kun näemme peilin tai jonkun kylpyhuoneessa.
Olemme haavoittuvaisimpia kylpyhuoneessa.
Paikka on hyvin yksityinen. Sitä on helppo käyttää hyväksi.
Sillä voi myös hämätä.
Ihmisen voi laittaa kylppäriin, jolloin jännitys kasvaa.
Mitään ei välttämättä tapahdu.
WILHELM-HUUTO
Kun kuulee jonkun huutavan elokuvassa,
se voi olla seuraava kliseemme, mutta katsoja tuskin edes tajuaa sitä.
Wilhelm-huuto on huuto, joka äänitettiin alun perin vuonna 1951.
Mies kävelee Evergladesissa. Alligaattori tarttuu häntä jalasta,
ja hän huutaa…
ETÄISET RUMMUT
Pari vuotta myöhemmin joku äänittäjä etsii huutoa,
koska sotamies Wilhelmiin osuu nuoli.
Wilhelm!
Täytän vain piippuni.
Esiin tai pikemminkin hänen päälleen tulee Wilhelm-huuto.
Wilhelm-huutoa kuultiin Hollywoodissa, kun hahmo ammuttiin tai sysättiin -
tai joutui jättimuurahaisten uhriksi.
Mutta kun se kuultiin kaukaisessa galaksissa,
siitä tuli sisäpiirin vitsi.
Se kuultiin Star Warsissa.
Sitten George Lucas, Steven Spielberg ja kaikki lähtivät siihen mukaan.
Se on alan vitsi. Tarantino käyttää sitä.
Hän ei käytä sitä vahingossa.
Hän käyttää hyväkseen äänen kliseetä.
Äänen sävelkorkeudessa on sitä jotain. On kumman rauhoittavaa,
että jopa sekasorron kohtauksissa voi kuulla Wilhelm-huudon.
Nykyään se on naurettava sisäpiirin vitsi.
Mielestäni tarvitsemme uuden huudon.
Hollywood pitää itseään tasa-arvon perikuvana,
mutta jos katsoo tarkkaan mikroskoopilla, jonka muuten keksi mies,
toisinaan voi nähdä pieniä eroja miesten ja naisten kuvauksissa.
SMURFFIINA
Smurffiina-periaate viittaa yhteen naiseen testosteronintäyteisellä seikkailulla,
jotta elokuvantekijät täyttävät monimuotoisuuskiintiön.
Hei, Smurffiina!
Termi on peräisin ikonisesta smurffimaailmasta.
Smurffiina on ainoa nainen maassa, joka on täynnä smurffihemmoja.
Tätä kliseetä näkee kaikkialla. Se on lasten piirretyissä.
Mitä sinä teet? Tule alas.
Annan pojalle opetuksen.
Se on The Avengersissa.
Siivoan aina teidän poikien jälkiä.
Se on missä tahansa toimintaelokuvassa.
Se on mitä kyynisin elokuvarakennelma.
Nainen laitetaan sinne miesten tuijotettavaksi.
Mitä?
Tai nainen laitetaan katsomaan miehiä kieroon -
ja kertomaan, miten epäkypsiä he ovat.
En ymmärrä, miksi varpaisiini sattuu.
Lapsia. Työskentelen lasten kanssa.
KOVAA MENOA KORKOKENGISSÄ
Olipa kyseessä kiintiönainen tai naispääosan esittäjä,
hän todennäköisesti juoksee vaaraa kohti tai pakenee sitä korkokengissä.
Naiset ovat huonommassa asemassa.
Koroissa ei voi juosta, mutta he eivät ota niitä pois.
Uusimmissakin elokuvissa he hoipertelevat ympäriinsä keskellä tietä.
Ajatus korkokengissä juoksevista naisista -
tulee Hollywoodin tavasta pitää naiset hohdokkaina epäkäytännöllisyyteen asti.
Nopealla editoinnilla ja fetissikaupan nahka-asulla -
sankarittaresta voi tulla vielä sarjakuvamaisempi.
Minua häiritsee se, kun hahmo päättää:
"Tarvitsen ehdottomasti korkokengät, kun lähden taistelemaan."
Kuten Kissanainen. Niissä ei voi taistella. Nilkka murtuu varmasti.
Se tekee kovasta naistoimintasankarista täysin feikin.
Inhokkeja: seksikohtaukset rintaliiveillä ja tappelua korkkareilla. En suostu.
MAANINEN UNELMIEN KEIJUTYTTÖ
On jälleen yhden Hollywoodin naishahmokliseen aika.
Maaninen unelmien keijutyttö.
Ääntelen tai teen jotain täysin ennennäkemätöntä.
Sitten voin hetken tuntea itseni taas ainutlaatuiseksi.
Hän on aina todella kaunis ja "omituinen".
Hautaan hamsterin, ennen kuin koirat syövät sen. Haluatko auttaa?
Hänellä on outo lemmikki. -Rotta!
Se on klassinen maanisen unelmien keijutytön piirre.
Rodolfo on fretti.
Minut tunnetaan parhaiten termistä "maaninen unelmien keijutyttö".
Käytin sitä artikkelissa, jonka kirjoitin elokuvasta Elizabethtown.
Elizabethtownissa on epätavallisen puhdas esimerkki, jota esittää Kirsten Dunst.
Hän on siinä mielessä maaninen, että hän puhuu puhumistaan.
Onneksi käymme tätä keskustelua aamukolmelta tai mitä se nyt onkaan.
Tämä on mahtavaa. Kaikki nukkuvat paitsi me.
On kiva keskustella kanssasi, kun sinä todella kuuntelet.
Unelmien tyttö on miesten fantasia siitä,
että vaikka olemme masentuneita eikä mikään suju,
tämä nainen löytää meidät ja ottaa asiakseen antaa elämällemme tarkoituksen.
En ole tottunut kaltaisiisi tyttöihin.
Koska olen ainutlaatuinen.
Nainen opettaa miehen pitämään hauskaa,
eikä mies tarjoa hänelle mitään vastineeksi.
Miehille se on hyvin vahva fantasia, että on olemassa yksi nainen,
yksi maaginen nainen, joka pelastaa meidät.
TARVITSEMME MONTAASIN
Elokuvan loppukolmanneksen paikkeilla käsikirjoittaja usein tajuaa,
että aika ei riitä kaiken kertomiseen.
Ei hätää. Kuten Beverly Hillsissä,
epämiellyttävät turhat voi leikata saksilla pois.
Montaasitila päälle.
Kun montaaseista alettiin puhua,
puhuttiin Eisensteinista ja Panssarilaiva Potemkinista -
ja tavoista yhdistää eri kulmista kuvattuja kuvia.
PANSSARILAIVA POTEMKIN
Se opetti, että toisin kuin näytelmää,
elokuvaa ei pidä nähdä suoraan edestä.
Panssarilaiva Potemkin näytti yleisölle, mitä kaikkea leikkauksella voi tehdä.
Tekniikka levisi. Uuden kielen oppineet elokuvantekijät -
alkoivat innoissaan tehdä montaaseja.
Kerrostaloja, tehtaita, metsiä, valtamerialuksia.
Montaasit ovat pikakirjoitusta.
Lyhyessä ajassa kerrotaan paljon tarinaa.
Hurjaa.
Eräs kuuluisa kohtaus 70-luvulla -
vei montaasin uusiin ulottuvuuksiin.
Rockyn treenikohtaukset asettivat standardin treenikohtauksille.
En usko, että kukaan on tehnyt Rockya parempia kohtauksia kovasta työstä.
Rocky IV:ään päästäessä 31,9 prosenttia elokuvasta oli montaasia.
Lähes kolmannes elokuvasta. Loput ajasta hän lähinnä löi jotakuta.
Se, että elokuvat saavat meidät tuntemaan,
miten paljon työtä vaaditaan saada jokin näyttämään kauniin helpolta,
on mielestäni aliarvostettu klisee.
TEAM AMERICA - MAAILMAN POLIISI
Suurin montaasi on South Parkin tekijöiden leffassa Team America - maailman poliisi.
Nerokasta siinä on se, että se paitsi liioittelee montaasin kliseetä,
siinä vaiheessa myös oikeasti tarvitaan montaasi.
Harva asia elokuvissa saa sykkeen kohoamaan kuten auto,
joka seuraa toista autoa todella lujaa, muttei tarpeeksi lujaa saavuttaakseen.
Vuoden 1903 Runaway Matchin kiihkeästä adrenaliinipläjäyksestä asti -
toimintaelokuvat ovat käyttäneet takaa-ajoa yhä uudestaan.
Jos ohjaaja ja stunt-ajajat ovat taitavia ja käsikirjoitus kohdallaan,
se voi olla elokuvan käännekohta.
Esimerkiksi Bullittissa se on elokuvan käännekohta.
Vuosien varrella takaa-ajojen virkistämisestä on tullut haastavampaa.
Elokuvassa Kovaotteiset miehet auto jahtaa maanpäällistä metrojunaa.
Jokainen renkaiden ulvahdus, jokainen lentävä roskapönttö,
jokainen lastenvaunuja työntävä nainen -
kouraisee katsojan vatsaa katastrofin uhatessa.
Mitä klassisen takaa-ajon konepellin alta löytyy?
Takaa-ajoista tulee ensimmäisenä mieleen kuva käsijarrusta.
Auto luisuu mutkassa. Sen pitää aina olla mukana.
Ostoskärryjä ja kaikenlaista roinaa lentelee ympäriinsä.
Auto pitää laittaa paikkaan, johon se ei kuulu.
MEDUSAN VERKKO
Alas portaita tai jostain…
007 JA KULTAINEN ASE
Takaa-ajoja on vaikea kirjoittaa, koska siinä vain kuvaillaan eri suuntia,
käänteitä ja törmäyksiä, mutta se pitäisi tehdä uudella tavalla.
Elokuvassa Go on mielestäni tosi hyvä takaa-ajokohtaus.
Auto on jumissa kujalla mielenkiintoisella tavalla.
Takaa-ajot ovat niin suosittuja, että niihin perustuu kokonaisia elokuvasarjoja.
Hurjapäät alkoi laittomista kilpa-ajoista,
mutta sen takaa-ajoista muokattiin uskomattoman kunnianhimoisia.
Takaa-ajoissa ei vain kaahata tiellä -
vaan niissä pudotaan lentokoneesta.
Autot hyppäävät korkeista rakennuksista.
Tietokonekuvien ansiosta ihmeet ovat nykyään halpoja.
Fysiikan lait ovat kadonneet.
Vin Diesel voi nyt hypätä autosta,
pelastaa tyttöystävänsä ilmassa ja selvitä hengissä.
Katsoja tietää, ettei tapahtumilla ole fyysisiä seurauksia,
joten mikään ei ole enää vaakalaudalla.
Jotkut elokuvat eivät ole käyttäneet tietokonegrafiikkaa.
Hermoja raastavat kohtaukset on tehty vanhanaikaisella tavalla.
Baby Driver kumoaa takaa-ajojen kliseet.
Usein musiikki on alisteista kuvalle ja kuvat määrittävät säveltämistä.
Ne ovat kirjaimellisesti yhdessä.
Baby Driverissa auton liikkeet ovat kuin tanssia ja se on kuvattu kauniisti.
Takaa-ajon liikkeet on synkronoitu laulujen kanssa.
Se tuntuu enemmän musikaalilta kuin takaa-ajolta.
VALKOINEN PELASTAJA
Hollywood ei yleensä ole osannut kuvata rotua älykkäällä tavalla.
Olen ehkä ensimmäinen cissukupuolinen valkoinen mies,
joka rohkenee tunnustaa sen julkisesti.
Kutsu minua uranuurtajaksi tai vaikka pelastajaksi, jos on pakko.
En toki sanoisi sitä, mutta saat ajatella niin.
Valkoisen pelastajan varhaiset kuvaukset olivat ehkä hyväntahtoisia.
Jean Louise -neiti, nouse ylös.
Mutta tämän päivän näkökulmasta…
Isäsi kuolee.
…ne voidaan nähdä valkoisen syyllisyyden helpottajina.
"Valkoinen pelastaja" on tarina, jossa valkoinen henkilö tulee -
ja pelastaa mustan henkilön kamppailulta ja kärsimykseltä.
Miksi luulet värillisten tarvitsevan apuasi?
Miksi välität? -Minny.
Ehkä haluat aiheuttaa Aibileenille ongelmia.
Mustat hahmot ovat välineitä, joilla valkoisista tulee parempia -
tai saavat näyttää inhimillisyyttään.
Esimerkiksi Audrey Hepburn elokuvassa Nunnan tarina.
Hän on kirjaimellisesti valkoinen nunna,
joka kertoo mustille naisille, kuinka pestä heidän lapsensa.
Sisar opettaa äitejä pesemään lapsensa.
Se oli törkein esimerkki tästä.
Valkoinen pelastaja on ilmestynyt monessa muodossa,
kuten hiljattain tässä Oscar-palkitussa tarinassa -
valkoisesta miehestä pelastamassa maailmanluokan jazzpianistin.
Tämän herran mukaan en saa syödä täällä.
Ei, hän soittaa täällä tänään. Hän on pääesiintyjä.
Olen pahoillani, mutta se on ravintolan käytäntö.
Green Book voitti parhaan elokuvan palkinnon samana vuonna,
kun Black Panther ja BlacKkKlansman julkaistiin.
Jos on oikeasti kiinnostunut tarinoista mustista, siinä niitä on.
MAAGINEN MUSTA
Valkoisen pelastajan vastakohdan voi nähdä Disneyn vuoden 1946 elokuvassa -
Vanhat tarinat, joka kuvaa plantaasielämää vähän orjuuden lakkauttamisen jälkeen.
Sen keskeinen hahmo Remus-setä on hyvä esimerkki seuraavasta kliseestä,
maagisesta mustasta.
Remus-setä on mukana auttamassa valkoista poikaa.
Poika asuu plantaasilla, ja Remus kertoo hänelle tarinoita.
…ilman, että yksikään laulu hyppää esiin.
Tämä on vanha klisee "iloisesta sambosta".
Nämä termit ovat rasistisia, ja käytän niitä sitaateissa.
Hollywood saapuu paikalle, kun 20. vuotuinen palkinto jaetaan.
Remus-setää Disneyn versiossa esittänyt -
James Baskett oli ensimmäinen musta mies, joka voitti Oscarin.
Se ei tosin ollut oikea Oscar vaan kunnia-Oscar.
He eivät pitäneet häntä tarpeeksi kilpailukykyisenä -
parhaan näyttelijän tai sivuosan esittäjän kategorioihin.
Termin vakiinnutti ohjaaja Spike Lee.
Hän huomasi, että loukkaavaan kliseeseen yleensä kuului mystisiä voimia.
Usein ei tiedetä, mistä hahmo tulee -
ja miksi hän on siellä. He vain antavat ohjausta tai neuvoja.
Älä huoli maljakosta.
Mistä maljakosta?
Tuosta maljakosta.
Maagisen mustan klisee on erittäin epärealistinen.
Minä en halua auttaa valkoisia heidän ongelmiensa kanssa päivittäin.
John Coffey elokuvassa Vihreä maili on sivistymätön mies,
joka tuomitaan väärin perustein kahden valkoisen lapsen murhasta.
Kuolemansellissä hän käyttää jäljellä olevan aikansa -
parhaaseen mahdolliseen tapaan: valkoisten rauhoitteluun.
Hei, pomo.
Se sijoittuu vankilaan. Valkoinen vartija saa anteeksi,
että hän teloitti syyttömän mustan miehen. Anteeksiantaja on sama musta mies.
Se on niin selvästi fantasia, joka tyynnyttelee valkoista syyllisyyttä,
etten kestä katsoa sitä.
Klisee vietiin jumalalliseen huippuunsa, kun Morgan Freeman esiintyi -
elokuvassa Bruce - taivaanlahja.
Olen Jumala.
Morgan Freeman esittää maagista mustaa poikkeuksellisen hyvin.
Hän oli maaginen jumalmusta, maagisten mustien jumala.
Morgan Freeman on määritellyt uudelleen maagisen mustan.
Elokuvassa Bagger Vance - viheriön legenda maaginen musta saavuttaa ehkä pyhimmän:
parantaa valkoisen miehen tasoitusta.
Olisin voinut tappaa sinut.
Ei, laitoin itseni suoraan eteenne.
Lyöntityylistänne päätellen tiesin olevani turvassa siellä.
Yksi loukkaavimmista asioista siinä on, että elokuva sijoittuu 30-luvulle,
kun paljon mustia lynkattiin ja KKK oli kaikkialla,
mutta Will Smithin esittämä hahmo välittää silti vain siitä,
että Matt Damon oppii täydellisen swingin.
Vain sinä, pallo ja lippu.
Näyttelijätkin tarvitsevat rahaa. Olen tehnyt vastenmielisiä töitä.
En usko, että Will Smith istuu kotona katselemassa tätä elokuvaa uudestaan.
Joku valkoinen Ohiossa katselee sitä uudestaan.
Toivottavasti hän pitää siitä.
TAPOIT ISÄNI
Miksi vaivautua keksimään mutkikasta juonta,
kun taattu klisee kostotarinan takana voi olla…
Tapoit isäni.
Olipa kyseessä klassinen lännenelokuva…
Tapoit isäni!
…tai jopa hämähäkkipohjainen hittisarja.
Tapoit isäni.
John Wick sen sijaan ei tarvitse yhtä suurta syytä tappamiseen.
Varastit autoni.
Ja tapoit koirani.
Elokuvissa eläimet näyttävät aistivan asioita, joita ihmistähdet eivät huomaa.
Ovatko ne meitä älykkäämpiä?
Ei, puolet niistä idiooteista paskoo kävellessään.
Mutta niillä on lähes yliluonnollinen hajuaisti vaaran suhteen.
ELÄINTEN KUUDES AISTI
Luojan luomukset, yliluonnollisen geigermittari.
Ne kertovat, jos jotain karmivaa on tekeillä.
Hevoset, kopauttakaa kerran kuolleista, kolme kertaa epäkuolleista.
Näetkö? Se tietää.
Huolestuttaako, että poika on pimeyden prinssi?
Tuodaan mukaan lauma Pirun haistavia paviaaneja.
Hollywoodissa pahan pahin vihollinen on ihmisen paras ystävä.
Koiran tehtävä on varoittaa ja sanoa, että jokin on pielessä.
Mikä hätänä?
Näkymättömistä aaveista…
Mitä sinä teet?
…vampyyreiksi haluaviin.
Kyse ei ole vain yliluonnollisesta.
Herkkä koira haistaa myös maallisen pahuuden.
Ted Bundy, kiinni jäit.
Elokuvissa on paljon vaarallisia rooleja.
Kätyri, iskusotilas, poliisi kahden päivän päässä eläkkeestä.
Mutta listan kärjessä on homo tai lesbo.
Hollywoodilla on ikävä taipumus tehdä homohahmoista uhrattavia.
Kuuntele minua!
Yksi Hollywoodin ensimmäisiä homo- ja lesbosuhteiden hyväksikäyttöjä…
Olen rakastanut sinua niin kuin he sanoivat.
Huhu on myötätunnoton kertomus kahdesta opettajasta,
Audrey Hepburnista ja Shirley MacLainesta, joita syytetään lesbosuhteesta,
mikä johtaa toisen itsemurhaan.
Hollywood ehkä yrittää tuoda esiin HLBTQ-hahmojen ongelmia,
mutta tappaa heidät samalla.
Kun elokuvassa kerrotaan kurjuudesta…
ELOKUVAKRIITIKKO
…tai piinaamisesta, jota homot kokevat, se on ihan okei kliseenä.
Esimerkiksi Brokeback Mountain ei ole tarina rakkaudesta vaan vuosien vainosta.
Kun kuolema viimein tapahtuu, elokuva on johtanut siihen loogisesti.
Hän oli vain 39-vuotias.
Palkintokaudella tykätään kuolleen homon kertomuksesta.
He pitävät elokuvista, joissa joku kuolee traagisesti.
Voin vahvistaa sen, koska esitin homoa hahmoa -
elokuvassa Can You Ever Forgive Me? Esittämäni Jack Hock kuoli aidsiin.
Panit koko Manhattanin läpi.
Haluan sen hautakiveeni.
Se on tietenkin totta.
Noin 40 prosenttia HLBTQ-hahmoista, jotka ovat Oscar-ehdokkaita,
eivät selviä loppuun asti.
LAITEVIKA HUONOLLA HETKELLÄ
Hieno tapa vaarantaa hahmo on luottaa laitteeseen, ja laite pettää.
Elokuvassa Vaarallinen tehtävä hahmo kiipeää seinää ylös. Siistiä!
Mutta siinä sitä ollaan ulkopuolella, ja laite pettää.
Se luo heti draamaa.
Kukapa ei olisi unohtanut tuoda hansikaslaturia seinäkiipeilyyn?
Useimmat laiteviat ovat maanläheisimpiä.
NAINEN ILMAN OMAATUNTOA
Olemme kaikki olleet autossa, kun se ei käynnistykään.
Jokunen vuosi sitten kaikki hankkivat kännykän.
Tämä on viimeinen viestini. Akku loppui.
Laitteen on petettävä, jotta tarina pitää mukanaan ja mietimme:
"Mitä he nyt tekevät?"
Oli kyseessä edistynyt kiipeilylaite,
auto tai kännykkä, laitevika tietää aina vaaraa.
VIHAINEN PÖYDÄN PYYHKÄISY
Vihaisena pöydän ääressä? Tee vihainen pöydän pyyhkäisy.
Paska!
Onko kuriton kyttä pilannut suunnitelman tienata miljardeja?
Oletko maailmankuulu neurokirurgi, jonka kädet ovat pilalla?
Vai armeijan asianajaja viiden tähden kenraalia vastaan?
Kiitos, kun pelasitte "Pitäisikö meidän noudattaa tyhmiä neuvoja vai ei?"
No hitot, potkaise samalla tuolia.
Jake Gyllenhaalilla on vaikeuksia kulmapöydän kanssa.
Hänen tavaransa eivät mene minnekään.
Ei ihme, että näppäimistö saa kyytiä.
Jokainen sankari tarvitsee pahiksen vastustajakseen.
Häneen pääseminen vähän kesti,
mutta hän on odottanut teitä, hra Bond.
PAHIS
Jos sankari on hyvännäköinen, kliseisen pahiksen on oltava vastakohta.
Elokuvantekijät tekevät hänen tunnistamisestaan helppoa.
Sallikaa minun esitellä itseni.
Olen Ernst Stavro Blofeld.
Teemme pahiksesta meistä poikkeavan, ruman ja epämuodostuneen.
Arpi kertoo, että hän on paha, vaikka kyseessä olisi leijona.
Murhaaja.
Se kertoo tarinaa. Yleisölle kerrotaan,
että hahmo on tehnyt jotain rikollista ja luultavasti myös fyysistä väkivaltaa.
…ja täyttää kohtalosi.
Epämuodostunut pahis on vanha tuttu.
Mykkäelokuvissa oli Lon Chaney elokuvassa Suuren oopperan kummitus.
Hiusneulat venyttivät hänen sieraimiaan.
Sellaisen luonnehdinnan ongelma on se,
että sen myötä oikeita ihmisiä, joilla on fyysisiä epämuodostumia,
pidetään vaarallisina ja pelottavina, ja heitä syrjitään.
Se, että epämuodostumat muka tekevät ihmisestä jotenkin psykopaatin,
on erittäin loukkaavaa.
Monet pahikset ovat sankareita sivistyneempiä.
Jotkut pahikset rakastavat Beethovenia.
Et pidä Beethovenista.
He pitävät hyvistä asioista.
Et tiedä, mistä jäät paitsi.
Se luo vaikutelman, että hahmolla on toinenkin puoli,
mikä vain vahvistaa heidän pahuuttaan.
Söin hänen maksansa härkäpapujen ja hyvän chiantin kera.
Usein he ovat brittejä. Se on pahisten alaryhmä.
Hollywoodissa brittiaksentti oli yhtä kuin hienostuneisuus.
Aiotteko tehdä yhteistyötä? Kyllä vai ei?
Jos pahiksella oli brittiaksentti, sankarilla oli vastassaan joku,
joka ei ollut pelkästään raaka. Sen takana oli jotain muuta.
Me englantilaiset saamme rooleja, koska olemme halpoja -
ja sanomme vuorosanat hyvin vakuuttavasti, vaikka ne olisivat täyttä soopaa.
Historia, perinteet ja kulttuuri eivät ole käsitteitä -
vaan pokaaleja, joita pidän työhuoneessani paperipainoina.
Monologi on klisee, koska se on draamaa.
Kaikki on tapahtunut suunnitelmieni mukaan.
Siinä käsikirjoittaja antaa yleisön ymmärtää hahmon tarkoitusperiä.
Pidin pahiksen monologin Loganin lopussa.
Puhun ummet ja lammet siitä, miksi tapoin hänen perheensä ja muuta.
Tajusin, ettei meidän tarvitse lopettaa ruokamme ja juomamme hiomista.
Niiden avulla voimme hioa itseämme.
Monologini puolivälissä -
hän tappaa minut ansaitusti.
Jossain vaiheessa jokaisen elokuvan täytyy lakata tapahtumasta.
Se vaihe tunnetaan loppuna.
Silloin kerronnan kaikkien osasten -
täytyy punoutua yhteen tätä paremmassa kielikuvassa.
On elokuvan huipennuksen aika.
Sille on rajallinen määrä muotoja.
VIIMEINEN TYTTÖ
Monien mielestä Hitchcockin Psykon suihkukohtaus -
on innoitus tämän kliseen ja kylpyhuoneen ovien lukkojen takana.
Hitchcock popularisoi käsityksen, että juuri naiset kokisivat kauheita.
Hän asetti odotuksen, että naisilla olisi keskeinen rooli trillereissä.
Kahdeksantoista vuotta myöhemmin Janet Leigh'n tytär Jamie Lee Curtis -
esitti roolin, joka teki hänestä viimeisen tytön kliseen ikonin.
Hirviö vastaan viimeinen tyttö. Jamie Lee Curtis Halloweenissa -
on symbolisesti ensimmäinen. Hän on kliseen prototyyppi.
Viimeinen tyttö ei harrasta seksiä. Hän on ystäviään viattomampi.
Olet tienannut varmaan omaisuuden lapsenvahtina.
Pojat pitävät minua fiksuna.
Koska hän ei harrasta seksiä,
hän on ystäviään tarkkaavaisempi ja aistii ensin, että jokin on vialla.
Hyvässä viimeinen tyttö -elokuvassa on oltava kaveriporukka.
Kaupungin vanhat konkarit sanovat, että hän on yhä täällä.
He ovat lähteneet jonnekin viikonloppubileisiin.
Heille pitää antaa näennäinen syy hajaantua ja tehdä jotain kiellettyä.
PERJANTAI 13.
Toinen klisee, toinen sääntö: jos tekee "sen", niin kuolee.
Heidät tapetaan yksi kerrallaan.
PAINAJAINEN ELM STREETILLÄ
Näissä elokuvissa on aina hengähdystauko,
jossa tappajan uskotaan olevan kuollut.
Sitten kaikki romahtaa ja tytön pitää näyttää taitonsa.
Mutta hän jää henkiin, ja hänestä tulee yleisön edustaja.
Slasher-elokuvat kaikkine kliseineen -
olisivat jo kadonneet kokonaan ilman Screamia.
Scream käänsi kliseen verisesti ylösalaisin -
tappamalla viimeiseksi tytöksi luullun Drew Barrymoren heti alkumetreillä.
Scream-sarja puhutteli kauhufaneja -
ja heidän kliseiden tuntemustaan ja käänsi koko jutun ylösalaisin.
Ne ovat kaikki samanlaisia. Typerä tappaja vaanii isotissistä tyttöä,
joka juoksee yläkertaan, kun hänen pitäisi juosta ulos. Loukkaavaa.
Viimeinen tyttö on kuitenkin selvinnyt.
Nykyään hän on valmiimpi taistoon.
Vitut perheestäsi.
Annamme hänelle voimaa loppua kohti ja saamme ihmiset pelkäämään häntä.
Niele tämä, narttu!
Joskus hän on vaarallisempi kuin ne, joita vastaan hän taistelee hengestään.
Teknisesti ottaen hän tappaa useampia kuin yksikään elokuvan "tappajista".
Kliseenä se on kehittynyt ikään kuin lohdulliseksi loppuhuipennukseksi.
Vittu.
Seuraavaksi räjähtävä leffaklisee: tikittävä aikapommi.
Pommin kello tikittää. Jos sankari ei toimi, monet kuolevat.
Niin dramaattista.
Paljonko on aikaa? -20 sekuntia!
Oli elokuva mikä tahansa, kun numeroiden näkee laskevan, se saa sydämen kurkkuun.
Klassisessa muodossa tämä klisee on aina yhden johdon varassa.
Niinkö luulet?
Leikatako punainen vai sininen?
Se on yksi hienoimmista toiminnattomista kliimakseista.
Nyt se on seksikkäämpää.
Usein joku yrittää hakkeroitua ja pysäyttää lähtölaskennan.
Cerberus on sammutettu.
Jos aikapommin purkaja on sankari, hänen tietää onnistuvan.
Hauskinta on miettiä, kuinka lähelle yhtä hän antaa sen laskea.
Ja se laskee yhteen todella usein.
RAKKAUS VOITTAA KAIKEN
Romanssin lopussa on oltava kohtaus, jossa rakastunut hahmo käy kilpajuoksuun -
aikaa ja esteitä vastaan tunnustamaan rakkautensa kumppanilleen.
Usein siihen liittyy rakastajan viime hetken ryntäys lentokentälle -
tai estämään häät. Miehuuskoe on siitä klassinen esimerkki.
Voi luoja, ei.
Jahdattuaan ja vakuutettuaan kumppaninsa ikuisesta rakkaudestaan -
hänet palkitaan tulisella suudelmalla yleensä huonossa säässä.
Sitä on niin keskittynyt suutelemaan rakastettuaan,
ettei kamalaa säätä edes huomaa.
Elokuvassa Neljät häät ja yhdet hautajaiset kävi niin.
Hahmoilla oli vastassaan esteitä,
jotka pitivät heidät erossa, kunnes lopulta sateessa…
Sataako yhä? En huomannutkaan.
Ohjaaja Greta Gerwig teki niin elokuvan Pikku naisia lopussa.
PIKKU NAISIA
Hän halusi sen elokuvan päätökseksi. Juttelin siitä hänen kanssaan,
ja hän sanoi: "Haluan sen. Vartuin sitä katsoen ja haluan sen."
Jos asiat ovat sujuneet hyvin, elokuvan lopussa yleisö jännittää, voittaako hyvis,
vaikka sisimmässään he tietävät, että niin käy.
HYVIS VOITTAA AINA
Hei. Kiusaa jotakuta itsesi kokoista.
Moraalitarina vaatii, että sankari tappaa roiston.
Mitä parempi kuolema, sitä tyydyttävämpää roiston kukistaminen on.
Korkealta putoaminen on klassinen tapa viedä tarina loppuun.
Die Hardissa se tehtiin upeasti.
Pahis saa hetken aikaa tietää, että hänet on lyöty.
Yleisölle se on hyvin tyydyttävä hetki.
He saavat tuntea olevansa turvassa, koska pahis on voitettu.
Mitä viheliäisemmin pahis käyttäytyy,
sitä enemmän rukoilemme hänelle karman kostoa.
Hyvä pahis herättää yleisössä verenhimon.
Jippiaijee, kusipää.
Elokuvan lopussa haluamme hyvän voittavan pahan.
Siksi haluamme katsoa elokuvia, joissa on suuria sankareita.
Että kaikki järjestyy eikä maailma ole pelottava.
Kunnes sopimuksen sanelema jatko-osa tuo heidät takaisin,
loppuhetkillä sankari saa nauttia kovalla työllä ansaitsemastaan kunniasta -
ennen kaukaisuuteen ratsastamista.
Kuten sanoin alussa, olen Rob Lowe.
Siinä oli katsauksemme Hollywoodin kliseistä.
Nyt voin vain hypätä hevosen ja/tai moottoripyörän selkään -
ja ratsastan auringonlaskuun rokin ja/tai hiphopin alkaessa.
Mutta se pilaisi pukuni.
Katsotaan lopputekstit, kun napsautan sormiani.
Tekstitys: Carita Forsten