Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Da. În videoclipul de azi ‎voi vorbi în engleză
‎pentru amicii și fanii mei internaționali.
‎Povestea pe care o să v-o spun azi ‎e una din preferatele mele
‎și sper să o savurați și voi,
‎așa ca mine.
‎A fost odată ca niciodată, ‎într-un ținut îndepărtat numit München…
‎Îndepărtat, dacă ești unul ‎din amicii mei internaționali.
‎Era o clădire veche, din cărămidă, ‎la marginea orașului.
‎Clădirea era fabrica unui lăcătuș ‎respectabil și muncitor
‎pe nume Hans Wagner.
‎Fusese un familist harnic, ‎un stâlp al comunității,
‎până când soția și fiul său ‎au murit în mod tragic.
‎La bătrânețe, a început cu adevărat ‎cea mai mare lucrare a sa.
‎Patru seifuri, unul pentru fiecare operă ‎din legendarul ciclu ‎Inelul, ‎de Wagner,
‎compus din patru opere ‎cu rădăcini în mitologia scandinavă.
‎Cele patru seifuri erau…
‎Das Rheingold,
‎Die Walküre ‎sau ‎Walkiria,
‎Siegfried…
‎și, în sfârșit, ‎Götterdämmerung,
‎cunoscut și sub numele Amurgul zeilor.
‎Pentru Hans Wagner, ‎o încuietoare, un seif erau puzzle-uri.
‎Puzzle-uri care puteau fi rezolvate
‎doar de către cei vrednici ‎de secretele pe care le păzeau.
‎Conform legendei, ‎dacă încerci să forțezi încuietorile,
‎conținutul va fi incinerat
‎și se vor bloca pe vecie.
‎Dar opera lui Hans nu s-a încheiat ‎odată cu ciclul ‎Inelul.
‎Mai avea un seif de construit.
‎Seiful spre care dusese întreaga sa viață,
‎capabil să conțină ‎toată durerea și suferința lui,
‎să le încuie definitiv.
‎Unii au încercat să-l scoată pe Wagner ‎din mormântul pe care și-l făcuse,
‎însă munca sa pură i-a împiedicat.
‎Seiful în care Wagner a murit ‎n-a fost deschis niciodată.
‎I-a servit drept mormânt și a fost aruncat ‎în ocean, cu trupul său înăuntru.
‎Rheingold…
‎Walkiria ‎și ‎Siegfried
‎se zvonește că încă sunt în circulație.
‎Amplasarea acestora rămâne un mare mister ‎pentru spărgătorii de seifuri.
‎Cât despre ‎Götterdämmerung, ‎nimeni nu știe ce s-a ales de el.
‎Bun. Videoclipul s-a terminat. ‎Mersi că m-ați urmărit!
‎Și, ca de obicei, ‎eu am fost Sebastian Schlencht-Wöhnert,
‎super-spărgătorul de seifuri. Dați „like”
‎și apăsați butonul ‎pe care scrie „Abonează-te”.
‎Asta e tot.
‎Vă mulțumesc, la revedere!
‎Perfect. A fost perfect.
‎Încărcare.
‎EU SUNT SEBASTIAN ‎MAESTRU SPĂRGĂTOR DE SEIFURI
‎Bine…
‎E timpul pentru o nouă zi plictisitoare.
‎Mulțumesc.
‎Poftiți.
‎DESCHIS
‎Bună dimineața. Cu ce vă pot ajuta?
‎Ascultă, tinere!
‎Pe vremuri era mult mai bine, ‎cu mult mai bine…
‎ÎN DIRECT - ȘTIRE DE ULTIMĂ ORĂ ‎APOCALIPSA ZOMBI
‎ÎNCHIS
‎Ies în pauza de masă.
‎COMENTARIU NOU LA VIDEOCLIPUL TĂU
‎Stai!
‎MAESTRUL SEIFURILOR ‎1 VIZUALIZARE
‎Doamne!
‎LĂCĂTUȘ - ACUM 1 MINUT
‎„Vrei să-ți testezi abilitățile?
‎În capul străzii Leipziger. Berlin.
‎Parola: ‎Götterdämmerung.”
‎Bună seara. Sunt…
‎Nu sunt sigur că e adresa bună,
‎dar sunt aici ‎pentru o chestiune foarte secretă.
‎Înțelegeți?
‎Înțelegeți? Engleză?
‎Bine…
‎Sunt aici pentru chestiune foarte secretă.
‎Mi s-a spus să zic ‎Götterdämmerung.
‎Götterdämmerung?
‎Götterdämmerung.
‎Cine e pregătit ‎pentru evenimentul principal?
‎Doamnelor și domnilor, ‎să-l întâmpinăm pe ultimul concurent.
‎Primiți-l cu aplauze!
‎Sebastian Schlencht…
‎Nu știu cum dracu' ‎se pronunță numele de familie.
‎Eu? Despre mine vorbește?
‎Desigur. La treabă!
‎- Ce? ‎- Ocupați-vă locurile.
‎- Doamnelor și domnilor… ‎- Bună seara, dle.
‎- …plasați pariurile. ‎- Mă numesc Sebastian.
‎Pot să întreb ce dracu' se întâmplă aici?
‎- Ceasul e fixat. ‎- Mulțumesc.
‎Fiți gata, spargeți!
‎Și, nu uitați, doar patru concurenți ‎trec în etapa următoare.
‎Și concurentul numărul unu a terminat.
‎Încă trei locuri ce pot fi câștigat.
‎Stați! Acum au mai rămas două.
‎Se scurge timpul.
‎Da!
‎Încă un loc.
‎Gata!
‎Dacă seiful tău e încă încuiat, ‎te rog să părăsești sala.
‎Patru concurenți au trecut în semifinale.
‎Minge-de-Foc,
‎Viteaza,
‎Neo
‎și dl Emoționat.
‎Liniște, vă rog.
‎Ceasul e reglat.
‎Fiți gata,
‎spargeți!
‎Neo trece la al doilea cadran.
‎La fel și dl Emoționat.
‎Locul doi pentru dl Emoționat.
‎Oare avem în față un nou campion?
‎Plasați-vă pariurile, vă rog!
‎Ceasul e fixat la trei minute.
‎Dacă niciun concurent nu încheie, ‎va fi egalitate.
‎Pe locuri,
‎fiți gata,
‎spargeți!
‎Deja?
‎Ăsta e dificil.
‎Mamă! Nu, mai e un singur minut
‎și nici n-am început să sparg seiful.
‎Probabil că nu știi cum.
‎Hei! Deci e o veste proastă ‎pentru mine, nu?
‎- Să mai lămurim o dată… ‎- Gura!
‎Bine. Dacă spui tu.
‎Doamnelor și domnilor, ‎e un nou puști în oraș!
‎Te iubesc, Emoționatule!
‎E nevoie doar de pregătire ‎și mult exercițiu.
‎O să te omor!
‎Te omor, rahat cu ochi!
‎Mulțumesc.
‎Atunci am văzut-o prima oară.
‎Aveam s-o cunosc drept Gwendoline.
‎Femeia care avea să-mi schimbe viața.
‎În cele din urmă, ‎aveam să aflu atâtea lucruri despre ea!
‎De exemplu, ‎că furase primul ceas de mână la șase ani.
‎Că inima îi fusese frântă ‎prima oară la 16 ani.
‎Și când furase prima mașină.
‎Aveam să aflu că era dată în urmărire ‎de Interpol de la 17 ani.
‎DATĂ ÎN URMĂRIRE
‎Dar, în acel moment, în acel subsol, ‎nu știam toate astea.
‎Știam doar ‎că, dintre toți oamenii din acel subsol,
‎ea îmi zâmbea mie.
‎Mulțumesc.
‎N-am nici cea mai vagă idee ce se petrece, ‎dar vă mulțumesc.
‎Mulțumesc.
‎Bună, Sebastian!
‎Fir-ar să fie!
‎Stai, te știu.
‎Ai fost aseară în casa bizară.
‎Sebastian, aseară ‎ai fost acolo datorită mie.
‎Doamne!
‎Ești singura mea vizualizare ‎de pe YouTube, nu-i așa?
‎Așa e.
‎Mare păcat, aș spune.
‎Videoclipurile tale sunt date naibii.
‎Mulțumesc. Știu.
‎Dar atunci, permite-mi să te întreb,
‎cine ești?
‎Sunt femeia care-ți va schimba viața.
‎Definitiv.
‎Înghit.
‎Ai zis cumva „înghit”?
‎Da, am zis și am înghițit. Da.
‎Vrei să știi cine sunt.
‎Și de unde am știut ‎că vei fi în cafeneaua asta
‎la ora asta a dimineții.
‎Aș vrea să știu toate astea, da.
‎Știu toate astea fiindcă te-am urmărit.
‎Știu că te oprești aici ‎între 8.43 și 8.47 în fiecare dimineață,
‎cumperi o brioșă cu banane și nuci ‎și o cafea și mănânci singur.
‎Apoi te duci la muncă ‎și pleci acasă singur.
‎Cât despre mine,
‎sunt în cafeneaua asta ‎de doar șapte minute.
‎O vezi pe femeia aia peste umărul meu?
‎- Da. ‎- Asta e verigheta ei.
‎Și pe bărbatul din dreapta mea?
‎Ăsta e ceasul lui.
‎Și pe tipul din colț…
‎Asta e arma ascunsă ‎pe care o avea prinsă de coapsă.
‎Vrei să știi cine sunt, Sebastian.
‎Oricum aș spune-o va părea o nebunie.
‎Așa că o spun pe șleau.
‎Sunt o hoață de bijuterii ‎urmărită internațional
‎dintr-o echipă ‎care jefuiește bănci internaționale.
‎Și vreau să te recrutez.
‎Nu-ți face griji pentru astea.
‎O să le înapoiez proprietarilor.
‎Poate nu și arma.
‎Nu trebuia s-o aducă ‎într-un local de familie.
‎E cumva o farșă?
‎„O farșă”? Ce vrei să spui?
‎Știi tu. O farșă.
‎Vrei să spui „farsă”?
‎Nu, nu e nici farsă, nici farșă. ‎E pe bune.
‎Dar de ce eu? Nu sunt delincvent.
‎Fiindcă la următoarea noastră misiune ‎ai fi singurul care s-ar descurca.
‎Nimeni nu știe mai multe decât tine ‎despre Hans Wagner.
‎Și acum, ‎știind că ai și abilități pe măsură,
‎cred că ești omul potrivit.
‎- Înghit. ‎- Nu mai zice „înghit”.
‎- Am emoții. ‎- E-n regulă să ai.
‎Dar e total aiurea să o spui.
‎Bine, și…
‎Ce întrebare incriminatoare ‎ar trebui să pun?
‎Să spun ceva de genul…
‎care e ținta?
‎O întrebare rezonabilă.
‎- Nu se poate să fie… ‎- Este.
‎- Ciclul ‎Inelul? ‎- Chiar el.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎E ciclul ‎Inelul.
‎- Sfinte Sisoe! ‎- Da.
‎Care? ‎Rheingold? Walkiria?
‎- Da. ‎- Ambele?
‎Da. Și ‎Siegfried.
‎Ai auzit de epidemia din America?
‎Da, am auzit ceva.
‎Peste 96 de ore, proprietarul ‎seifurilor Wagner le va transfera
‎într-o vistierie din Geneva, ‎unde vor fi dezafectate.
‎Puzzle-ul dezvoltat de Wagner ‎toată viața va fi distrus.
‎E ultima noastră șansă să-l rezolvăm.
‎Adică, în decurs de patru zile ‎facem o serie de nu unul,
‎nu două, ci trei jafuri internaționale ‎și fugim în zare?
‎Exact asta vreau să spun.
‎Îți dai seama ce-mi ceri?
‎Chiar dacă aș vrea să ajut,
‎Siegfried ‎e un mecanism ‎cu șapte întoarceri
‎cu peste un trilion ‎de combinații posibile.
‎Da, trilion cu „T”. Trilion, da?
‎Ascultă-mă, Sebastian. Privește în jur.
‎Lumea e varză.
‎Această ocazie nu e doar ‎singura șansă a noastră, ci și a ta.
‎Singura mea șansă…
‎la ce?
‎La o viață mai puțin obișnuită.
‎Mai gândește-te. Mă găsești aici.
‎Ne-am putea distra împreună.
‎În Nevada se răspândește o epidemie ‎cu origini necunoscute,
‎care le provoacă persoanelor infectate ‎o reacție asemănătoare rabiei.
‎Astfel, publicul numește epidemia ‎„apocalipsa zombi”.
‎În toiul epidemiei, ‎grupuri de civili contribuie
‎la salvarea supraviețuitorilor ‎din zona infectată.
‎Să stăm de vorbă cu corespondentul nostru
‎Gil Pedretti, aflat la Las Vegas.
‎Gil, mă auzi?
‎Stimați telespectatori,
‎nu vă pot spune exact ce se petrece acum,
‎dar, după cum ați văzut, ‎aceasta e realitatea.
‎Se întâmpla cu adevărat.
‎Pe măsură ce obținem mai multe informații,
‎vă vom ține la curent cu siguranță.
‎Privește în jur. Lumea e varză.
‎E momentul nostru perfect, Sebastian.
‎Vino cu noi!
‎Bună!
‎Bună…
‎Scuze. Nu știam bătaia secretă în ușă, ‎să te anunț…
‎Nu e nicio bătaie.
‎E doar o ușă. Bați în ea.
‎Desigur. Credeam ‎că, fiind delincvenți acum,
‎poate există vreun cod special ‎de care nu știu.
‎Nu e nevoie să șoptești.
‎Intră și gata.
‎Ce de pisicuțe!
‎Ne trebuia un loc cât mai discret
‎pentru a face planuri.
‎Un loc pe care să nu-l bănuiască, ‎să nu dea de noi.
‎Korina a găsit pe un stâlp ‎un fluturaș de la o bătrână
‎care ne plătește ca să stăm cu pisicile.
‎Suntem deconectați total.
‎Dar suntem conectați la pisici.
‎Cine e Korina de care vorbeai?
‎Sebastian, ți-o prezint ‎pe Korina Dominguez.
‎Se ocupă de logistică ‎și e un hacker a-ntâia.
‎Filmul pare al dracului de tare.
‎Ai vrea să-l vezi?
‎Nu s-a lansat încă.
‎La zece ani, folosind doar laptopul,
‎a spart sistemele de securitate ‎ale unui studio cinematografic mare
‎și a furat o copie ‎a filmului ‎Pirații din Caraibe 2.
‎Măiculiță! Țin minte faza. Ea a fost?
‎Da, eu am fost.
‎A făcut chestii și mai și.
‎M-am gândit că asta te-ar interesa ‎cel mai mult, fiind…
‎- Ei bine… ‎- Tocilar.
‎Așa nu-ți faci prieteni.
‎Era un compliment, ‎ca de la tocilar la tocilar.
‎Nu trebuie să plângi.
‎Lăcrimez fiindcă am alergie la pisici.
‎Alergie la pisici. Dar mersi ‎pentru compliment, dră Dominguez.
‎Și el e șoferul operațiunii.
‎E maestru în drifturi.
‎Dle, bonul dv.
‎N-o parca. Revin în 15 minute.
‎Dorința dv. e poruncă.
‎Lasă-mi mie laptopul.
‎Poftiți, dle.
‎Nu lăsați bacșiș? Nu-i nimic.
‎Pe curând!
‎Șoferul vedetelor.
‎Cel mai rapid. Nimeni… Chiar nimeni
‎nu cunoaște un motor mai bine decât mine.
‎Dispar în 50 de secunde. ‎Mori de ciudă, dle Nicolas Cage!
‎Deci mă-nțelegi ce-ți spun ‎când îți zic ce zic?
‎Mă cheamă Rolph.
‎Îmi pare bine.
‎Mulțumesc.
‎Te cheamă Rolph?
‎Da, mă cheamă Rolph. Pe tine?
‎Sebastian.
‎Sebastian, da?
‎- Ce nume de căcat! ‎- Rolph.
‎Cine e boul ăsta?
‎Și, nu în ultimul rând, ‎marele nostru erou de acțiune.
‎Dl Brad Cage.
‎Salut!
‎Sunt Brad. ‎Șeful găștii ăsteia de inadaptați.
‎Șeful… Sau așa se crede el.
‎Și tu te-ai crede, în locul meu.
‎Îmi pare bine.
‎Și mie.
‎Un sfat.
‎N-o da în bară.
‎Nu știu de ce Gwen are încredere în tine, ‎dar, dacă ea are, avem și noi.
‎Pricepi?
‎Da, dle.
‎Bine. N-o da în bară!
‎- Acum am emoții. ‎- Asta e bine.
‎Da?
‎Desigur, noi ne-am cunoscut deja.
‎Sebastian, fă cunoștință cu echipa.
‎Cum? Asta e toată echipa ‎de jafuri internaționale?
‎Patru oameni?
‎Acum cinci, nu?
‎Tocmai datorită mărimii echipei ‎nu suntem prinși.
‎Deci e ca într-un film,
‎unde fiecare se pricepe la ceva
‎și doar colaborând putem reuși ‎ceea ce trebuie să reușim?
‎Da, exact așa.
‎El e Sebastian… ‎Numele de familie nu se poate pronunța.
‎Maestru spărgător de seifuri. ‎Are o viață de experiență teoretică.
‎Nu și-a aplicat niciodată abilitățile ‎în viața reală.
‎Până acum.
‎Mă bucur să vă cunosc ‎și să mă alătur echipei.
‎Bine, doamnelor și domnilor.
‎În ultimii trei ani, ‎am făcut rost din diverse surse
‎de pozițiile celor trei seifuri,
‎dar și de informații suplimentare ‎despre construirea lor.
‎Da. Știm deja asta.
‎Putem să jucăm ‎Mario Kart ‎până-i spui dlui Sfrijit?
‎Puțin respect, frate.
‎- Vorbește o doamnă. ‎- Bine, frate.
‎Mersi, Brad. Korina, continuă, te rog.
‎Rheingold, ‎într-o bancă mică ‎din Paris, Franța.
‎Patru sute treisprezece ‎milioane de combinații.
‎Cel mai simplu dintre cele trei, ‎deci cel mai puțin păzit.
‎Conține și cei mai puțini bani.
‎Sincer, nu știu de ce ne deranjăm.
‎Fiindcă nu e vorba doar de bani, Brad.
‎E vorba de aventură.
‎- Exact. Da, de aventură. ‎- De aventură, da.
‎- Aventura. ‎- Mai departe.
‎Walkiria, ‎într-o bancă bine păzită ‎din Praga, Republica Cehă.
‎Circa 235 de miliarde de combinații.
‎Se estimează că ar conține ‎echivalentul a 40 de milioane de dolari.
‎Dolari americani.
‎- Intrăm. ‎- Da, Brad, hai să luăm banii!
‎Și ‎Siegfried, ‎într-un cazinou din St. Moritz, Elveția.
‎Șaptezeci și două ‎de trilioane de combinații.
‎Cică ar conține 100 de milioane de dolari.
‎Toate seifurile Wagner sunt în posesia
‎notoriului miliardar Bly Tanaka.
‎Un om ai cărui bani ‎sigur nu vrem să fim prinși furându-i.
‎Întrebări?
‎- Nu. ‎- Da, multe. Sute.
‎Va trebui să-ți răspundem pe drum.
‎N-avem timp de pierdut.
‎O să fie apă de ploaie.
‎Bătrânul Joe pare și mai bătrân ‎în dimineața asta.
‎Da, și foarte leneș.
‎Și bătrân.
‎Arme. Avem arme?
‎Da, în ultimă instanță.
‎Nu mi-ați spus că avem.
‎Nicio grijă, nu-l mai las s-o încarce.
‎Crede că-l face să pară șmecher.
‎Ce tot șușotiți acolo?
‎Încerc să-l consolez, săracul,
‎așa că ascunde arma! E panicat.
‎- Gata. ‎- Mersi.
‎Ce l-a apucat? De ce o ia razna?
‎Poate pentru că o să jefuim o bancă?
‎Nu e bancă, e cooperativă de credit.
‎Care e diferența?
‎E o bancă pentru copii.
‎De ce ar exista o bancă ‎special pentru copii?
‎Vrea să spună că e floare la ureche.
‎Nu uita că dăm jafurile ‎în ordinea dificultății.
‎- Da, ai dreptate. ‎- Bine.
‎Fiecare e mai periculos ‎și mai captivant. Drace!
‎Nu. Dacă suntem prinși la următoarele,
‎avem bani puși deoparte ‎când ieșim de la zdup.
‎Ce? Nu!
‎Doamne! Căcat! Mă ia cu amețeală.
‎- Nu! ‎- E-n regulă. Camerele sunt în buclă.
‎- Și dacă suntem prinși? ‎- N-o să fim.
‎Ăsta va fi aproape comic de simplu.
‎- „Comic”? ‎- Comic.
‎Știi că uneori în filmele cu jafuri
‎arată cum ar trebui să se deruleze jaful?
‎Nu e niciodată conform planului,
‎iar totul se dă peste cap.
‎Da, știu asta.
‎Ăsta chiar o să meargă strună.
‎Mai reluăm o dată?
‎Da.
‎Bine, tu intri primul.
‎Și, nu uita, sigur o să transpiri gârlă.
‎Așa că șterge-ți fața negreșit.
‎Odată intrat,
‎nu privi în jur prea mult. ‎Du-te direct la baie.
‎Am aruncat o privire
‎și am observat că lumea intră mereu ‎în bancă exclusiv ca să se cace.
‎Vai, Doamne!
‎Urmez eu
‎și îi fur cheile agentului de pază.
‎Asta ar putea fi partea cea mai simplă…
‎Scuzați-mă, dle. ‎Ați putea ține astea, vă rog?
‎- Cu plăcere. ‎- Sunteți amabil.
‎…căci e echivalentul uman ‎al unui manechin într-o mașină de poliție.
‎Am o programare la camera de valori.
‎Da, așteptați, vă rog.
‎Cer să văd o casetă de valori…
‎Pe acolo, vă rog.
‎…pe care am aranjat-o deja ‎sub un nume fals.
‎Vă las singură.
‎Intră Korina…
‎Și mă asigur ‎că funcționara pleacă din hol.
‎Vorbești engleza? Puțintel?
‎O clipă.
‎Vorbești engleza? Puțintel?
‎Desigur.
‎Cum pot să spun că am dat de belea?
‎Mi-am pierdut toate cardurile ‎și soțul meu…
‎Îmi pare foarte rău.
‎Moment în care eu mă furișez afară.
‎Apoi te iau…
‎și coborâm la seif.
‎Măiculiță!
‎E superb.
‎Rheingold…
‎Ce dracu' faci?
‎Îmi încălzesc instrumentele.
‎Bine.
‎Știi povestea ciclului ‎Inelul, ‎de Wagner?
‎Da, o cunosc.
‎Dar nu știu detaliile intime,
‎de asta te avem pe tine.
‎- Desigur. ‎- Dacă ai putea să…
‎Ironia face că se referă la influența ‎păcătoasă a banilor și a puterii.
‎Piticul Alberich a furat aur ‎din adâncurile Rinului
‎și a făcut din el ‎un inel atât de puternic,
‎încât toți zeii de sub soare ‎îl voiau pentru ei.
‎Un fel de ‎Stăpânul inelelor ‎mai scandinav.
‎Da. Fascinant. Dacă poți…
‎Așa cum Alberich a păcălit ‎fecioarele Rinului pentru aur,
‎și eu am să plonjez ‎în profunzimile tale, iubire.
‎Încuietorile astea trei ‎cred că reprezintă fecioarele Rinului.
‎Da, Sebastian. Dar, ‎oricât de bătrâni sunt oamenii de sus,
‎n-avem tot timpul din lume.
‎Arată-mi de ce te-am găsit.
‎Voi începe.
‎Ai putea să nu te mai plimbi?
‎Mulțumesc.
‎- Ai reușit. ‎- Am făcut-o.
‎Sebastian, ai reușit.
‎Am reușit. Am spart un Wagner!
‎Sunt invincibil.
‎- Sunt invincibil! ‎- Bine, dle Invincibil.
‎Să ne punem pe treabă, da?
‎N-au cum să încapă.
‎Important nu e să-i luăm pe toți, ‎ci de unde îi luăm.
‎Nu înțelegi?
‎Ăsta e Everestul.
‎E ca și când l-am filma pe Bigfoot.
‎Așa devenim legende.
‎Ce?
‎Nimic, totul e foarte palpitant! E…
‎Ia-le pe cele de 500.
‎După ce faceți asta, o să mă ocup ‎de partea finală a distragerii,
‎iar Rolph așteaptă în dubă,
‎pregătit oricând să fugă.
‎Apoi te duc înapoi la baie.
‎Ieși tu…
‎și urmez eu.
‎Și asta e tot.
‎Și asta e tot?
‎- Asta e tot. ‎- Nu poate fi așa simplu.
‎Sebastian, am făcut-o deja.
‎Am reușit!
‎Ce nebunie!
‎Futu-i!
‎SEDIUL INTERPOL, LYON, FRANȚA
‎Domnule.
‎- Domnule? ‎- Da.
‎Cred că vorbesc în numele tuturor ‎întrebând de ce ne privește asta acum.
‎Voiam… Nu mă înțelegeți greșit, ‎dar să nu uităm
‎că în lume are loc ‎apocalipsa zombi chiar acum.
‎De ce pierdem timp cu asta și nu cu…
‎Chestiuni legate de zombi…
‎Dă-i naibii de zombi!
‎Bine?
‎De asta.
‎Scuzați-mă, cine e bătrânul?
‎N-a citit nimeni pachetele informative?
‎N-am să vă scutesc ‎de deranjul de a le citi.
‎Ca să câștigăm timp,
‎o să vă prezint ‎o versiune prescurtată a poveștii.
‎Cu decenii în urmă, omul ăsta
‎a construit o serie de patru seifuri ‎care sunt acum subiect de legendă.
‎Azi-dimineață, primul ‎din cele patru seifuri a fost jefuit.
‎Și cred că știu cine a făcut-o
‎și încotro se îndreaptă.
‎E ultima fotografie confirmată ‎cu Gwendoline Starr
‎înainte să dispară de pe radar.
‎Și asta e ultima fotografie cunoscută ‎cu Alexis Broschini.
‎Deși avem motive să credem ‎că acum își spune Brad Cage.
‎Au reușit să jefuiască cinci bănci ‎în ultimii patru ani.
‎Odată era să-i prindem.
‎Am prins un membru al echipei. ‎Spărgătorul de seifuri.
‎I-am fi prins pe toți dacă nenorocitul ‎de Brad Cage nu m-ar fi împușcat.
‎- L-a împușcat? ‎- În fund.
‎Asta ne aduce la ziua de ieri,
‎când această furgonetă ‎a fost surprinsă de camerele din trafic
‎părăsind locul jafului de la Paris.
‎Constructorul seifului e ‎un anume Hans Wagner.
‎Probabil au recrutat un nou spărgător.
‎Exact. Vânează ‎opera supremă a lui Hans Wagner.
‎Și, cum spuneam, au ales momentul ăsta,
‎când lumea e complet distrasă
‎de afurisita de ciumă zombi.
‎Ei nu cred că sunt urmăriți de cineva, ‎dar se înșală amarnic.
‎Dacă vânează într-adevăr ciclul ‎Inelul,
‎asta înseamnă…
‎Înseamnă că mai avem ‎două șanse să-i prindem.
‎Și să fiu al naibii,
‎am s-o fac.
‎Am s-o fac.
‎Da, asta înseamnă că noi o vom face.
‎Eu și el vom conduce ancheta împreună.
‎Deci are dreptate.
‎Citiți pachetele, ‎iar eu mă voi asigura că nu face infarct.
‎Haide!
‎…încă două încercări.
‎- Bine. ‎- Ai avut noroc.
‎Ia de-aici!
‎- Simplu. Ești gata? ‎- Da.
‎- Da! ‎- Jocul s-a terminat.
‎Îi batem data viitoare. Haide!
‎Asta înseamnă că devenim apropiați?
‎Da, dacă vrei.
‎Știi cum îmi place mie?
‎La niște sendvișuri. Hai să mergem!
‎Rataților!
‎- Da. ‎- Ador sendvișurile.
‎Da? Cum se spune sendvișuri în germană?
‎- Sandwiches. ‎- Sandwiches.
‎- Cum se spune salată? ‎- Salat.
‎Salad.
‎A reușit.
‎Da, a reușit.
‎Mâine e o zi mare. Proteina din carne ‎absoarbe alcoolul din corp.
‎Îți trebuie o farfurie de carne ‎la cinci beri băute.
‎Dar o să te trezești ‎mai revigorat ca niciodată.
‎Bunica m-a învățat asta.
‎E dovedit științific.
‎Ce-a spus?
‎Nu știu, nu-l înțeleg niciodată.
‎Te distrezi?
‎Da, mă distrez de minune.
‎E prima petrecere adevărată ‎la care am fost de mult timp.
‎Nu te judec.
‎Muzica e foarte tare.
‎Cine a compus-o?
‎O ai în față. ‎Când sunt DJ, pun doar muzica mea.
‎E foarte tare.
‎Vrei să ne sărutăm sau ceva?
‎Poftim?
‎Dacă vreau să…
‎Doamne!
‎Mult succes cu asta!
‎Ascultă.
‎Lucrez cu Gwen de ceva timp ‎și o plac mult.
‎Cât ți-a spus despre cine este?
‎Nu prea multe.
‎Nu vreau să-i plâng de milă.
‎Dar a dus-o greu.
‎Părinții ei erau bogătași.
‎Dar i-a părăsit la 17 ani
‎și a intrat într-o gașcă de puști bogați.
‎Brad era unul dintre ei.
‎Acum înțeleg. Bine.
‎Da.
‎Bine.
‎Bună!
‎Salut!
‎Te simți bine? Ți-am adus niște apă.
‎Da, sunt bine. ‎Mă uit peste planurile pentru mâine.
‎Te-ai distrat?
‎Da. De minune.
‎Cred că mă împrietenesc cu Rolph. Da.
‎Și încă îmi mai bate inima ca nebuna după…
‎Știi tu…
‎Azi a fost incredibil.
‎Tu cum te simți?
‎Mă simt bine.
‎Am avut o mică ceartă cu Alexis.
‎Cine e Alexis?
‎Normal. Îl cunoști drept Brad, nu-i așa?
‎Ce?
‎Brad Cage nu e numele lui adevărat?
‎Nimeni nu se numește așa.
‎De ce și l-a schimbat?
‎Nu știu. Alexis a crescut ‎urmărind filme americane de acțiune.
‎Idolatriza eroii.
‎Zicea că vrea ‎cel mai șmecher nume american.
‎Citez: „Ca și cum Brad Pitt și Nic Cage ‎și-ar trage-o și ar avea un copil sexy.”
‎Și e…
‎Așa se vede el.
‎E trist că n-a putut ‎să iubească numele cu care s-a născut.
‎Da, dar nu ne putem numi toți ‎Sebastian Schlencht-Wöhnert.
‎Ce are numele meu?
‎- Nimic. ‎- Nu. Ce are numele meu?
‎E cam greu de pronunțat, asta e tot.
‎Nu te-ai gândit niciodată ‎la ceva mai simplu?
‎Ce?
‎Vrei să-ți spun un secret?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Bine.
‎Când eram mic…
‎Doamne, sună atât de stupid!
‎Nu prea m-am integrat niciodată ‎în lumea asta.
‎Pe când alții făceau ‎chestii specifice puștilor…
‎Liniște!
‎…eu m-am retras în lumea mea ‎și mi-am perfecționat abilitățile.
‎Am reușit. Da!
‎Sunt un maestru!
‎Pentru a-mi documenta pasiunea, ‎îmi scriam propriile benzi desenate.
‎Erau despre un maestru ‎spărgător de seifuri și explorator pe nume
‎Ludwig Dieter.
‎Ludwig Dieter. Da.
‎Mi s-a părut cel mai tare nume din lume.
‎Acum îmi dau seama că sună ‎la fel de tâmpit ca numele meu real.
‎Desigur, dar… Ludwig Dieter.
‎Da, e mai ușor de pronunțat.
‎- Pot să te întreb ceva? ‎- Da.
‎De ce faci ceea ce faci?
‎Se poate spune ‎că e o trăsătură de familie.
‎Tata era un nenorocit bogat.
‎S-a îmbogățit și mai mult ‎după prăbușirea pieței locuințelor.
‎Fura de la oameni care nu aveau mai nimic.
‎Priviți-mă,
‎bătrânul Sebastian vorbește ‎cu cea mai interesantă fată din lume.
‎Ce norocos sunt!
‎A fost cea mai tare seară ‎din viața mea de până atunci.
‎Avea să-mi spună multe lucruri ‎în seara aceea. Foarte multe.
‎Unele vesele,
‎altele cu siguranță nu prea.
‎Că nu și-a găsit locul lângă părinți.
‎Tânjea la o viață mai captivantă
‎decât cea pe care și-o aleseseră ei.
‎Când fura, simțea că trăiește.
‎L-a cunoscut pe Alexis la 19 ani
‎și i s-a părut că vede o bunătate în el ‎și în restul echipei.
‎O asemuire în spirit.
‎O asemuire. Există cuvântul ăsta?
‎Am făcut multe tâmpenii.
‎Dar mereu am simțit că, dac-aș putea face ‎un singur lucru măreț în viață,
‎ceva ce lumea să țină minte,
‎orice s-a întâmplat înainte sau după
‎n-ar mai conta.
‎Ciclul ‎Inelul.
‎Afurisitul!
‎Crede că poate vorbi ‎toată noaptea cu iubita mea?
‎Compania mea n-o mai satisface?
‎Sunt încântător, ce dracu'?
‎Poate tocmai pun bazele ‎unei prietenii însemnate.
‎Sebastian e un tip agreabil.
‎Știu că suntem o gașcă ciudată, ‎dar am rămas împreună mult timp.
‎Ca o mică familie.
‎Dar aș minți dacă aș spune ‎că nu m-am gândit uneori
‎s-o iau pe cont propriu.
‎Bine, și unde te-ai duce?
‎În America. În Nevada, mai exact.
‎Unde sunt zombii? ‎Ți-ai pierdut mințile? De ce?
‎Se zvonește că ar fi acolo.
‎Götterdämmerung.
‎Îți imaginezi…
‎de-am ajunge aici și am sparge seiful?
‎PRAGA
‎Doamnelor și domnilor, în partea stângă
‎e banca pe care o vom jefui rău de tot.
‎Măiculiță, pare mai mare decât ultima.
‎De ce ar fi mai mică?
‎La ce te așteptai?
‎- Vezi ceva? ‎- Nu, nimic.
‎Bine, fiți pe fază. Trebuie să fie azi.
‎Altfel, n-au timp pentru a treia lovitură ‎înainte de transfer.
‎Doar dacă nu se ocupă de ea acum, ‎când noi suntem aici.
‎Nu. O vor face în ordine.
‎Scuze. Știu că e așa.
‎- Dacă spui tu… ‎- Da, spun.
‎„Director adjunct de filială.”
‎Felicitări!
‎Un post cu prestigiu, dnă secretară.
‎- De ce secretară? ‎- Dă vina pe ea, ea le-a făcut. Dă-te!
‎- Scuze, Gwen. ‎- Cum arată, Korina?
‎Cât se poate de bine.
‎Scuze, am o întrebare.
‎- Sună mai puțin bine decât super-grozav. ‎- Hei!
‎Asta nu mai e o cooperativă de credit.
‎E pe bune.
‎Pe bune?
‎Au un milion ‎de protocoale de securitate complicate
‎pentru a detecta ce încercăm să facem.
‎- Chiar un milion? ‎- Da, chiar un milion.
‎Le cercetez sistemele de mult, ‎să le testez capacitățile.
‎Cercetezi? Ce înseamnă asta?
‎Cercetare, la dracu'! Le-am cercetat.
‎Acum dispari, dle Nu-Vreau-Să-Ne-Sărutăm!
‎Bine. Am priceput. Cercetări.
‎Pot sta în sistemul lor ‎doar 16 secunde odată
‎fără să mă detecteze.
‎Apoi trebuie să ies, s-o iau de la capăt
‎și să repet ‎până vă pot băga la seif, așa că…
‎Bine, nu vreau să par Neica Nepriceputul…
‎Nu există expresia asta.
‎Pare mult mai riscant decât la Paris. ‎Sigur merge?
‎Teoretic, merge, da.
‎- Teoretic? ‎- Teoretic.
‎Conform teoriei din jurul unei experiențe ‎sau aplicații practice.
‎Realistic vorbind, îți dau ‎vreo 5% șanse de supraviețuire. Baftă!
‎Nu ne ajuți.
‎O să meargă. Suntem pregătiți.
‎- În regulă, frate? ‎- Da, frate.
‎Vorbește cu mine!
‎Ce se petrece? Ce simți?
‎Legat de mersul la bancă?
‎Mi-e foarte teamă.
‎Legat de spargerea seifului:
‎„Mă simt grozav. Am spart un Wagner.”
‎Nimic nu mă mai poate opri.
‎KORINA_13 ‎AM INTRAT
‎ACCES PERMIS
‎Am intrat.
‎- Două secunde. ‎- Și am ieșit.
‎A trecut?
‎Sfinte Sisoe, a funcționat!
‎- La ce te așteptai? ‎- Ești un geniu.
‎Da, știu.
‎Sebastian, ai în față două uși. ‎Intră pe cea din stânga.
‎Te voi conduce ‎printr-o serie de pași evazivi, da?
‎În caz că se uită cineva.
‎Du-te la liftul de la capătul holului.
‎Căcat!
‎- Căcat? ‎- Liftul lui Gwen e ocupat.
‎Trebuie să plec, pa!
‎Stai! Korina, care lift?
‎Gwen, urcă la etajul patru.
‎Traversează biroul. Trimit celălalt lift.
‎Prima ușă la stânga.
‎Bună!
‎Pavel, pentru ultima oară, ‎n-ai voie să bei aici.
‎- Ai văzut asta? ‎- Unde a dispărut?
‎Dispare.
‎E ceva?
‎Tot nimic.
‎Sebastian, liftul e ‎în spatele ușii încuiate din față.
‎Urcă și prefă-te că o descui. ‎O deschid eu, da?
‎Doar mă prefac.
‎Mă prefac că o descui.
‎- Mulțumesc. ‎- Pa!
‎Să mergem!
‎Te simți bine?
‎Nu mi-ai spus despre tine și dl Brad.
‎Ce?
‎Aveți o relație romantică.
‎Da, desigur, înțeleg.
‎- E chipeș… ‎- Chiar e momentul…
‎N-am zis niciodată dacă am sau nu un iubit
‎și, sincer, ‎nu înțeleg de ce te interesează.
‎Întrebam doar de ce mi-ai ascuns asta.
‎- Bine. ‎- Eram…
‎Ține asta.
‎Prezentați buletinul!
‎Băga-mi-aș!
‎Gwen!
‎- Ce dracu' a fost asta? ‎- Ce?
‎Te-ai bătut cu doi bărbați.
‎N-ai zis că face parte din plan.
‎Nu făcea. Am improvizat.
‎Fii mereu pregătit.
‎Știai că Richard Wagner a petrecut ‎31 de ani scriind ciclul ‎Inelul?
‎Mult mai mult decât a petrecut Hans ‎construind seifurile.
‎Da, de fapt, știam.
‎Opera lui Wagner conținea ‎multe teme foarte importante pentru el,
‎dar toate aveau legătură cu iubirea.
‎De exemplu, ‎povestea seifului care ne-a adus azi aici.
‎Walkiria.
‎Actul întâi al poveștii are loc pe Pământ
‎când copiii lui Odin sau Wotan,
‎frații Siegmund și Sieglinde, ‎se întâlnesc întâmplător
‎și se îndrăgostesc.
‎Scârbos!
‎Nu, e-n regulă.
‎La momentul acela nu știau ‎că sunt frate și soră.
‎Actul al doilea al poveștii ‎are loc deasupra Pământului,
‎într-un regat menit ‎să reprezinte Valhalla.
‎E planul zeilor, un plan de acțiune,
‎și Wotan o trimite pe Brünnhilde ‎să-l ucidă pe Siegmund.
‎Mișcată de iubirea lui pentru Sieglinde,
‎nu o face, ci îl ajută.
‎Odin se înfurie ‎și dictează cea mai aspră pedeapsă,
‎luându-i lui Brünnhilde imortalitatea
‎și izgonind-o din Valhalla.
‎Cred că încuietorile ‎trebuie rezolvate în ordinea poveștii
‎și apoi ciclul o ia de la capăt.
‎Temele acestor povești au fost modelul, ‎încă relevant,
‎precum amăgirea și trădarea în dragoste.
‎Minunat! Da.
‎Să continuăm acum, da?
‎Da.
‎Serios?
‎Bine.
‎Vezi ceva?
‎Tot negativ.
‎- Ceva nu e în regulă aici. ‎- Da, tind să fiu de acord.
‎Nu-mi ratez șansa. Dacă sunt înăuntru…
‎O să-i prindem.
‎Să mergem!
‎Intrăm.
‎L-am prins. Camera 52.
‎Ce mama dracului?
‎Cineva a intrat în sistem.
‎- Băga-mi-aș! ‎- Ce e?
‎Au declanșat alarma.
‎Blochează lifturile băncii ‎până cercetează.
‎Și ce? Ne-au prins?
‎E posibil s-o facă.
‎Drace!
‎Bine, e timpul pentru planul B.
‎- Planul B acum? ‎- Da. Planul B, Rolph.
‎Hai, frate!
‎Dle Delacroix,
‎trebuie să știți neapărat un lucru.
‎Deschide ușa!
‎Ești pregătit?
‎- Da. ‎- Bine. Du-te!
‎Ce mama dracului?
‎Ăsta nu e un Wagner.
‎Suntem în altă bancă.
‎Ați înlocuit seiful.
‎Da.
‎Ce mama dracului?
‎Ascultați!
‎Fiind impenetrabil,
‎au decis că ar fi mai de folos
‎la o filială mai prestigioasă.
‎Unde? Unde l-ați trimis?
‎Toată lumea la pământ!
‎Tu, dă-mi geanta!
‎Mișcă-te!
‎Mulțumesc foarte mult.
‎Ce a fost asta?
‎Nu-ți bate capul.
‎E doar o mică distragere, ‎ca să câștigăm timp.
‎Sunt sigură.
‎Dar ar trebui să ne grăbim.
‎Bine.
‎O să vezi. O să fie simplu.
‎Ce e? Ce se întâmplă?
‎- Tocmai… ‎- Tocmai ce?
‎Tocmai mi-a detectat prezența.
‎Bine. Ce avem aici?
‎Spune-mi. Ce vrei să fac?
‎Nimic îngrijorător.
‎Bine, și asta ce înseamnă?
‎Dacă o dau în bară din nou, ‎se blochează definitiv.
‎Atâta tot.
‎Asta pare destul de îngrijorător,
‎dle Instrumente Încălzite.
‎- Tocmai ai zis că o să fie simplu. ‎- Știu ce am zis.
‎Mecanismul e ceva mai complicat ‎decât mă așteptam.
‎Nu înțeleg de ce ești așa stresată.
‎Nu sunt stresată.
‎- Tu ești stresat. ‎- Ba tu!
‎Știi ceva? Fă-ți treaba!
‎Oprește!
‎Coboară din mașină!
‎Bine! Să mergem!
‎Haide!
‎Ce? Rahat!
‎Ce dracu' a fost asta?
‎Hai, mai repede! Cum merge aici?
‎Toată lumea la podea, în mijloc!
‎Mișcați-vă!
‎La naiba!
‎Haide!
‎Dă-i drumul! Haide!
‎Mai repede!
‎Fir-ar să fie!
‎Căcat!
‎Au declanșat alarma.
‎Alo?
‎Umple geanta! Haide!
‎Mai repede!
‎Căcat!
‎Ce e?
‎E de bine că te-ai blocat sau e de rău?
‎Doamne!
‎Ai reușit!
‎- Am reușit! ‎- Ai reușit!
‎Om ciudat și minunat de ciudat!
‎De două ori ciudat. Accept.
‎Care e situația?
‎Am reușit. Ieșim acum.
‎Brad, ieși! Am reușit.
‎Bine. Să închidem geanta.
‎Închide-o!
‎Bine, Rolph, să mergem!
‎Nu mișcați!
‎Mâinile sus!
‎Încet.
‎Unde ești?
‎Haide!
‎Ce s-a întâmplat?
‎- Ești bine? ‎- Da, sunt bine.
‎A fost împușcat în umăr.
‎- Pe aici. ‎- Mai încet, Rolph!
‎Vine Gwen.
‎Hai! Fugiți!
‎- Haide! ‎- Haide!
‎Mișcați!
‎- Haide! Fugiți! ‎- Gențile!
‎Gwen, ia-mă de mână!
‎Hai!
‎Ia-mă naibii de mână, acum!
‎Rolph, mișcă-te! Condu!
‎Nenorocitul dracului!
‎Ce faci?
‎Stai!
‎Poliția!
‎Scuzați-mă!
‎- Îmi cer scuze. ‎- E bicicleta mea!
‎- Scuze! ‎- Du-te-n mă-ta, nenorocitule!
‎La naiba!
‎În Centrul Vechi.
‎Faceți loc!
‎Îmi pare rău.
‎Aveți grijă!
‎L-am pierdut.
‎La o parte!
‎Dați-vă!
‎Scuzați-mă.
‎Doamne!
‎Stai!
‎Îmi pare foarte rău.
‎Stai!
‎Faceți loc!
‎Rahat!
‎- Domnule. ‎- Ce e? Drace!
‎Interpol. E cineva rănit?
‎Nimeni. Au folosit săgeți tranchilizante.
‎Au șters camerele în drum spre ieșire.
‎E destul de tare. ‎Parc-am fi într-un film cu spioni.
‎Tare. „Ca într-un film cu spioni. ‎E foarte tare.”
‎Gura!
‎Taci dracului din gură!
‎Vreau să mă gândesc.
‎Băga-mi-aș!
‎Ce nebunie! Cum am făcut asta?
‎- Korina? ‎- Nimic.
‎Dacă l-au prins pe Sebastian, ‎n-au anunțat.
‎Așa să fie. Abandonăm furgoneta.
‎Luăm ceva ce nu atrage atenția ‎și o tăiem de-aici.
‎Bine?
‎Gwen.
‎Gwen?
‎Băga-mi-aș! Ce te-a apucat?
‎Ești supărată ‎pentru un spărgător de seifuri sfrijit?
‎Nu te preface că nu știai planul.
‎Nu ăsta era planul.
‎Planul era să terminăm întâi misiunea,
‎nu să-l aruncăm în stradă ‎ca pe un miel de sacrificiu!
‎Să știți că începuse să-mi placă omulețul.
‎Dar așa e în afaceri.
‎Taci dracu' din gură, Rolph, și condu!
‎Tot trebuia să scăpăm de el ‎până la urmă, da?
‎Era să ne prindă. Cineva trebuia să pice.
‎Puteam să scăpăm toți.
‎Nu e ca noi. N-a fost niciodată.
‎Cum spargem ‎Siegfriedul ‎fără el?
‎Mă doare-n cot de ‎Siegfried!
‎Am scăpat. E tot ce contează.
‎Știi ce al naibii de bogați suntem acum?
‎Du-te-n mă-ta, Alexis!
‎Cum dracu' mi-ai zis?
‎M-ai auzit.
‎Korina.
‎Cine e Alexis?
‎Oprește furgoneta!
‎Am spus să oprești! Cobor.
‎Nu opri furgoneta, Rolph!
‎Nu opri! Nu coboară nimeni.
‎Rahat!
‎Hei!
‎Te iubesc.
‎Mă doare-n cot!
‎M-am săturat.
‎M-am săturat!
‎Te-ai săturat?
‎- Adio, Alexis! ‎- Ce?
‎Paștele mă-sii!
‎- Rolph, pornește! Mișcă! ‎- Lasă-mă!
‎Ia-ți mâinile de pe mine!
‎Vrei să pleci?
‎Atunci, pleacă!
‎Fie!
‎Unde te duci?
‎- Cu tine vorbesc. ‎- Iisuse!
‎Vin și eu.
‎De ce?
‎Sincer?
‎Am muncit mult să planific al treilea jaf,
‎iar Alexis e un nenorocit.
‎- Așa că hai să fim legende. ‎- Haide!
‎Da? Baftă!
‎Și ție! Rolph, condu!
‎Și acum ce facem?
‎Trebuia să fi așteptat ‎să ne apropiem de un oraș.
‎Da, probabil.
‎Să mergem.
‎Haide!
‎Zicem ceva?
‎Nu.
‎A trecut prea mult timp. E ciudat acum.
‎Plecăm pur și simplu și apoi batem?
‎Sau, când se întoarce, strigăm „surpriză”?
‎Pare o idee oribilă.
‎- Surpriză! ‎- Surpriză!
‎Căcat!
‎Mi s-a opărit tot părul de pe piept.
‎Ești sigur că aveai?
‎E blond, așa că nu se vede,
‎dar am și e splendid.
‎Ce mama dracului căutați aici?
‎Uite…
‎Îmi pare rău.
‎Asta e tot?
‎Îmi pare nespus de rău, Sebastian.
‎Pentru Brad și Rolph, ‎nu era important mitul aventurii.
‎Nu așa cum e pentru noi.
‎Ei voiau să găsească o țintă ‎și să facă un ban.
‎Nu-i așa, Gwen?
‎Nu mă pot ierta că am participat la asta.
‎Nu m-aștept să mă ierți nici tu.
‎Mulțumesc,
‎dar mă doare-n cot!
‎Fie că te iert că era s-ajung la zdup,
‎fie că nu te iert, o să pleci.
‎Eu mă întorc la slujba mea idioată ‎și s-a terminat, nu?
‎Mulțumesc că ați venit,
‎dar acum vă rog să plecați.
‎- Sebastian, nu. ‎- Nu s-a terminat!
‎Cum nu s-a terminat?
‎Dacă nu cumva ai spart ‎Siegfriedul ‎și nu ne-ai spus,
‎nu s-a terminat.
‎Nu s-a terminat.
‎Nu, încă n-am spart ‎Siegfriedul.
‎Nici măcar nu știu dacă pot.
‎Sigur că poți.
‎Cu ‎Walkiria ‎am dat-o-n bară!
‎Iar apoi ai reușit.
‎Ne așteaptă multe alte aventuri.
‎Dacă crezi că s-a terminat ‎fiindcă au trădat ticăloșii ăia,
‎te înșeli amarnic.
‎Încă mai putem s-o facem.
‎Și nu doar ‎Siegfriedul. ‎Ne putem câștiga locul în istorie.
‎Putem merge împreună, toți trei, ‎ca o echipă,
‎să căutăm ‎Götterdämmerung.
‎Dar nu putem fără tine.
‎Poate că tu nu mai crezi în tine,
‎dar eu cred.
‎- Vrei să spui… ‎- Avem nevoie de tine.
‎Ca să jefuim singuri un cazinou Bly?
‎Exact.
‎- Înghit. ‎- A zis cumva „înghit”?
‎Da, și am și înghițit.
‎Și tu, Korina?
‎Simți la fel?
‎Că ai nevoie de mine?
‎Statistic vorbind,
‎e foarte greu să jefuiești un cazinou și…
‎Da, am nevoie de tine, Sebastian.
‎Bine, fie.
‎Nu zic că am încredere în voi, ‎fiindcă nu e deloc așa…
‎Înțeleg.
‎- Și nu e vorba nici despre bani. ‎- Știu.
‎Vreau doar să pun mâna ‎pe afurisitul ăla de seif.
‎Bine, deci care e planul, doamnelor?
‎Nu.
‎MAESTRUL SEIFURILOR
‎Salut, prieteni! ‎Sunt eu, marele spărgător de seifuri.
‎Nu vă supărați, dar videoclipul de azi…
‎Îl știu.
‎Îl știu pe tipul ăsta.
‎Băga-mi-aș! E același tip.
‎Beatrix!
‎La naiba!
‎Vino în biroul meu, te rog.
‎Da. Acum.
‎Te-am găsit.
‎2 VIZUALIZĂRI - ACUM 2 SĂPTĂMÂNI
‎Da.
‎Sper că e o veste ‎foarte importantă, fiindcă…
‎El e.
‎Tipul care deschide seifuri, ‎spărgătorul de seifuri.
‎A apărut din senin. E un neamț ‎care face clipuri de căcat pe YouTube.
‎Nu e delincvent.
‎E din afară.
‎Cine e? Și de unde îi cunoaște?
‎L-au găsit în felul ăsta,
‎prin YouTube.
‎- Bine. ‎- Da.
‎Poate e un fraier.
‎Bietul om. L-au abandonat pe șosea.
‎E speriat de moarte, ca Bambi.
‎Aproape că mi-e milă de el.
‎Și asta e tot?
‎- Ce? Da, asta e tot. ‎- Asta e tot?
‎Da, asta e tot.
‎Bine.
‎O informație foarte importantă.
‎Puteai să-mi spui la telefon.
‎Încântat de cunoștință, Sebastian.
‎E-n regulă, sunt doar eu.
‎Iarăși i-am visat.
‎Pe zombi.
‎Poate sunt profeții, nu vise.
‎Poate ți-ai văzut moartea.
‎Ce-ai zis?
‎Sau poate sunt ‎doar manifestări ale psihicului
‎despre propriile-ți îndoieli ‎și sentimente de nepotrivire.
‎Ar trebui să fii tipul mare și dur. ‎Să te poți bate cu ei.
‎Și, totuși,
‎ei te distrug la nesfârșit.
‎Sau poate ai avut un coșmar cu zombi
‎fiindcă sunt înfricoșători.
‎Dar sunt doar vise, Sebastian.
‎Sau profeții.
‎Zombi…
‎La sud?
‎- Nimic. ‎- În colțul de sud-vest?
‎Niciun semn.
‎Nord-vest.
‎Liber.
‎Bine, raportați la două minute.
‎T-minus opt ore ‎până la transferul seifului.
‎Ce e?
‎Chiar ai zis „T-minus”?
‎Da. Am zis.
‎Și sigur suntem la cazinoul corect?
‎Îmi pare rău.
‎Am atins o coardă sensibilă.
‎Nu-mi ratez șansa.
‎Măcar dacă am coopera cu cazinoul…
‎Nu. Nu cooperăm cu cazinoul.
‎Dacă spunem cazinoului, ‎ar putea devansa ora transferului.
‎Dacă devansează ora transferului, ‎ne ratăm șansa.
‎O să-i prind.
‎Și o să se termine…
‎Ascultă asta.
‎Sunt gata.
‎Am degetele încălzite ‎și pregătite să spargă seiful.
‎Așteptăm să se schimbe tura, la 5.00.
‎E cea mai bună șansă. Recepționat?
‎Da, îți recepționez mesajele.
‎- Spune „recepționat”. ‎- E ceea ce cred?
‎- Așa pare. ‎- Pe un canal deschis?
‎Nu deschis, ‎ci necriptat destul să mă oprească.
‎Bine, la ora 5.00 îi dăm drumul.
‎Nu ți se pare prea frumos să fie adevărat?
‎Cum spuneam, ‎stați cu ochii pe împrejurimi.
‎Nu vreau să ratez nicio șmecherie, ‎ați înțeles?
‎Bine. Dați-i drumul!
‎Interpol. Verificăm un posibil ‎risc de securitate la seiful dv.
‎Da, știm.
‎Suntem informați despre risc.
‎- Cum adică? ‎- Urmați-mă, vă rog.
‎- Cine v-a zis despre risc? ‎- Dv.
‎Când ne-ați contactat, am acționat pe loc.
‎Cum adică v-am contactat?
‎Da. Cum am stabilit, ‎am devansat transportul.
‎Seiful a plecat acum o oră și jumătate.
‎- Ați devansat ora transportului? ‎- Da.
‎Aseară, când ne-ați informat despre risc.
‎Dar transportul e deja pe drum.
‎Ți-am spus că e prea frumos ‎să fie adevărat.
‎De ce?
‎Era planificat la ora 5.00.
‎CU OPT ORE MAI DEVREME
‎Alo? Sunt de la Interpol.
‎Știați că seiful ‎programat pentru transfer mâine-dimineață
‎e al treilea dintr-o serie de trei,
‎din care două au fost jefuite ‎în ultimele 72 de ore?
‎O clipă, vă rog.
‎Sună la bancă.
‎Vezi dacă ne permit ‎să mutăm seiful mai devreme.
‎Desigur.
‎Sunați-mă dacă sunt probleme.
‎Nu pot să cred că bei mizeria aia.
‎Americanii…
‎Dacă ești american, e o mizerie.
‎Și Zac Efron? ‎Un actor american foarte bun.
‎Păcat că acum e zombi, nu-i așa?
‎Nu.
‎L-au prins zombii?
‎Nenorocitule!
‎Să-ți fi văzut fața!
‎Ce naiba…
‎Și securitatea din cazinou?
‎O să plecăm ‎până-și dau seama că am venit.
‎Ascultă asta.
‎Aerul proaspăt e foarte plăcut.
‎Doamnă, n-aveți voie aici. ‎Trebuie să intrați.
‎Am ieșit la o țigară.
‎Doamnă, vă rog.
‎Uite ce e,
‎o putem împărți. Și plec imediat.
‎Ascultați-mă…
‎- Colțul din sud-vest? ‎- Liber.
‎Bine.
‎Sigur îl poți sparge în timp ce conducem?
‎Încerc,
‎dar ține-l cât mai stabil.
‎Bine.
‎Mă duc spre chei. ‎Încerc să mă apropii cât mai mult.
‎Siegfried. ‎Bună, ‎Siegfried!
‎Știi ce se întâmplă ‎în ‎Siegfried, ‎de Wagner?
‎Nu. Nu știu.
‎Spune-mi, te rog.
‎Acolo, eroul Siegfried înfruntă ‎cele mai obscure încercări
‎ca să înțeleagă ce înseamnă ‎să-ți fie teamă cu adevărat.
‎Ucide dragonul Fafnir
‎și apoi ucide piticul care l-a crescut,
‎când îl înfruntă pentru trădare.
‎Apoi o găsește pe Brünnhilde ‎și se îndrăgostesc.
‎După toată durerea și frica,
‎finalul e fericit.
‎Și în următoarea operă?
‎Götterdämmerung?
‎Siegfried moare ‎și Brünnhilde se aruncă pe un rug funerar.
‎Înghit.
‎Bine.
‎Calmează-te!
‎Ce avem aici?
‎Ce avem aici, ‎Siegfried?
‎Ora cinci!
‎Jur pe Dumnezeu ‎că, dacă le găsesc ei înaintea noastră…
‎Cât tupeu să-și trădeze propria echipă!
‎Sincer, și noi le-am trădat.
‎Nu e momentul, Rolph.
‎Cred că au un complice aici, în oraș.
‎Căutați prin tot orașul, ‎prin hoteluri, prin furgonete, peste tot.
‎- Unde se duc? ‎- Le urmărim?
‎Unde…
‎Nu știu…
‎Nu știu.
‎Primul din șapte.
‎Bine.
‎Nu vreau să fiu nesimțit, ‎dar te-ai uitat pe GPS, da?
‎Ce?
‎Te-ai uitat pe GPS ‎dacă mai are telefonul pornit?
‎- Mă crezi tâmpit? ‎- N-am zis asta.
‎Sigur că m-am uitat pe GPS.
‎Pot să văd?
‎TELEFONUL LUI BRAD
‎Vezi?
‎Ele sunt?
‎TELEFON GWEN
‎De ce a apărut doar acum?
‎Sigur sunt ele!
‎Hai, să mergem!
‎Condu!
‎Nu!
‎Rahat!
‎Ia-i telefonul!
‎Ia telefonul!
‎Nu!
‎Băga-mi-aș!
‎Fir-ar să fie!
‎Sebastian, Korina zice că vin.
‎Unde suntem?
‎Trebuie să măresc viteza.
‎Patru din șapte.
‎Am putea grăbi oarecum procesul?
‎Mă grăbesc cât pot, ce dracu'!
‎Scuze, da.
‎Continuă.
‎- Unde sunt? ‎- Cine să fie?
‎Nu știu despre ce vorbești.
‎Sunt doar o fată care se plimbă pe stradă.
‎Deci nu ești Korina Dominguez?
‎Cunoscuta asociată a lui Gwendoline Starr ‎și Alexis Broschini?
‎- Spune-mi că nu ești fata aceea. ‎- Vincent!
‎- Las-o… ‎- Unde dracu' sunt?
‎Dă-i drumul! Încetează!
‎Unde sunt? Nu-ți bate joc de mine.
‎N-am auzit de ei. Niciodată.
‎Iartă-l, te rog.
‎Dar, ca de la femeie la femeie,
‎vrei să-ți fie pus ‎totul în cârcă doar ție?
‎Spune-ne cum au de gând să fugă.
‎O clipă.
‎O singură informație
‎și-ți promit că voi face tot ce pot
‎pentru ca frățiorul tău să fie îngrijit.
‎Le prindem.
‎Doar le sperii, nu-i așa?
‎Bine. Hai, băieți!
‎Știm unde se duc.
‎Să mergem!
‎Baftă, echipă!
‎Șase din șapte.
‎Nu!
‎Căcat! Curbă la stânga!
‎Bine, scuze, curbă la dreapta!
‎Sunt bine! În regulă.
‎Sebastian?
‎Ești bine?
‎Există un final fericit.
‎Am reușit.
‎Gwen, am reușit.
‎- Ai reușit? ‎- Am reușit.
‎Am spart ‎Siegfriedul!
‎Am reușit, drăcia dracului!
‎Sunt un maestru. Am reușit!
‎Un gând pe care nu mi l-am putut ‎scoate din minte e…
‎cât e de trist că acest om minunat
‎și-a dedicat viața muncii sale.
‎Nimeni n-a apreciat asta cu adevărat
‎și nu i-a înțeles geniul.
‎Ca să înțelegi o operă, ‎trebuie să te implici în ea.
‎Și, până acum, nimeni n-a putut ‎cu ciclul ‎Inelul ‎al lui Wagner.
‎Ce vrei să spui, Sebastian?
‎Spun că…
‎în sfârșit înțeleg.
‎Da!
‎S-a terminat, Gwen.
‎Ai ales.
‎Ce vrei să faci? Să mă împuști?
‎Da, poate.
‎Mă primești înapoi?
‎Vorbești serios?
‎Asta ar face un erou de acțiune?
‎I-ar ține fetei arma în față, ‎să se întoarcă la el
‎ca să nu-i zboare creierii?
‎Ai dreptate.
‎Poate că nu mai sunt erou.
‎Poate că până la urmă sunt un ticălos.
‎Nu un ticălos. Ești doar un nesimțit.
‎Gwen! Doamne!
‎Nu.
‎Am scos percutorul!
‎Ce-ai făcut?
‎Bine. Chiar cred ‎că ai fi putut să-mi spui.
‎Ți-am spus, dar știi ceva?
‎Arma asta funcționează.
‎Pe a ta am dezactivat-o ‎când ai împușcat polițistul,
‎fiindcă mi-era teamă ‎să nu omori pe cineva.
‎Sunt ei sau noi. Mereu au fost ei sau noi.
‎Voiai doar să faci pe eroul de acțiune ‎și să compromiți echipa.
‎- Nu ești nimic fără mine. ‎- Eu trebuia să curăț…
‎Fătălău nenorocit!
‎Tipul ăsta?
‎Treceți la camion acum.
‎Mai pot să schimb tabăra?
‎Duceți-vă naibii la camion!
‎Băga-mi-aș!
‎Nu s-a terminat! Ai auzit?
‎O să te găsesc, Gwen!
‎O să vezi! Vă găsesc pe amândoi!
‎Asta pentru că m-ai împușcat în fund.
‎O s-o mai fac o dată, dle Delay-croix.
‎Delacroix, idiotule!
‎Luați-i!
‎Gwen.
‎Chiar te plac mult.
‎Și voiam să profit de ocazie să ți-o spun.
‎Mereu îți alegi ‎cel mai nepotrivit moment să…
‎Îmi pare rău.
‎Și eu te plac foarte mult, să știi.
‎Nu mișcați!
‎Mâinile sus!
‎Întoarce-te!
‎Lasă arma jos sau trag!
‎Gwen, ce faci? Te împușcă.
‎Încă un pas și trag.
‎Chiar dacă ajungeți la barcă, ‎nu puteți pleca de pe lac.
‎S-a terminat.
‎Pune arma jos.
‎Ne-am putea înțelege.
‎Avem trei rucsacuri cu bani. ‎Poți lua tu unul.
‎Nu vreau banii voștri.
‎Habar n-ai de când te urmăresc.
‎Așa că la pământ, acum!
‎Sebastian, are dreptate. N-o să scăpăm.
‎- Ce? ‎- Dar tu poți.
‎Nu trebuie să ne prindă pe amândoi.
‎- Ce spui? Nu, Gwen. ‎- N-avem cum s-o facem.
‎Nu te apropia!
‎Eu vin cu tine, dar el pleacă.
‎Nu pleacă nicăieri.
‎Ai spus-o chiar tu.
‎Pe mine mă vrei. Pe mine și pe Alexis.
‎El nu e implicat. Nu e delincvent.
‎El nu e nimeni.
‎Așa că, dacă vrei ‎să mă arestezi, el pleacă,
‎sau te împușc și în celălalt picior.
‎Cară-te dracului!
‎Ce?
‎Cară-te dracului! Du-te!
‎Du-te!
‎Pleacă!
‎Nu te-am văzut.
‎Sebastian, pleacă de-aici!
‎Nu.
‎Nu, nu pot.
‎Sebastian, pleacă de-aici!
‎Nu pot.
‎Când ies, te caut.
‎Și-l găsim împreună.
‎Dacă nu, găsește-l tu pentru mine, da? ‎Găsește ‎Götterdämmerung.
‎- Nu, Gwen, nu pot. ‎- Du-te!
‎Cu bine!
‎PAȘAPORT
‎STATELE UNITE ALE AMERICII
‎DIETER LUDWIG ‎SUA
‎Văzând că mi-a făcut rost ‎nu doar de pașaport,
‎ci și de bilet de avion ‎spre locul în care pleca,
‎mi-a frânt inima.
‎„Ludwig Dieter.”
‎Mi s-a frânt inima gândindu-mă ‎la aventurile pe care le puteam avea
‎și le puteam trăi împreună,
‎fiindcă în clipa aceea ‎am știut că dintre toți oamenii din lume
‎voiam să fiu cu unul singur.
‎Și acela era ea.
‎Dar era în regulă.
‎Aveam s-o aștept.
‎Și într-o zi aveam să ne reîntâlnim ‎la seiful ‎Götterdämmerung.
‎DUPĂ UN TIMP…
‎- Ce facem aici? ‎- Ai zis că vrei un spărgător de seifuri.
‎Ar putea fi piesa lipsă.
‎Ești lăcătușul?
‎Înțelegi ceva din asta?
‎Tipul din față…
‎Ați vorbit cu bătrânul din față ‎și v-a trimis aici?
‎Sigur aveți o problemă serioasă.
‎Ai vrea să faci 250 de mii ‎într-o zi de lucru?
‎Doamne!
‎Poți să-l spargi?
‎- Dacă pot? ‎- Da.
‎Pot să-l sparg?
‎E ca și cum mi-ai arăta o poză ‎cu ‎Madonna Magnificat, ‎de Botticelli,
‎întrebând dacă vreau să i-o trag.
‎Bine. Omul care a proiectat ‎această minunată operă de artă,
‎Hans Wagner, a numit-o ‎Götterdämmerung
‎după ultimul capitol din opera
‎Inelul Nibelungilor, ‎a tizului său, Richard Wagner.
‎Îl pot deschide eu?
‎- Nu știu. Sincer, nu știu. ‎- Bine.
‎Atenție la degete, dle Mâini Mari.
‎Dar dintre toți lăcătușii din lume
‎sunt cea mai mare șansă ‎a voastră să-l deschideți?
‎Pot spune cu modestie că da.
‎Te bagi?
‎E un portal spre un alt tărâm.
‎Și providența v-a adus la mine.
‎Intrăm în el împreună.
‎Subtitrarea: Daniela Vereș