Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det är 24 grader varmt idag i soliga San Diego,
och låten "Blush" av Koop ligger fortfarande etta på topplistan.
Nog känner jag din blick
Vet du inte bättre?
Du vill att jag ska gå
Du har mig på halster
Något säger mig Att jag inte borde gå
-Att jag inte vet nåt så -Det är min födelsedag!
Jag försöker få dig att förstå
Hur du får mig att må
Ja!
Ett improviserat dansparty med min bästis sen ettan!
Det är din födelsedag!
Så, jobba, ner på golvet.
-Jag älskar låten, men jag är hungrig. -Okej, jag behöver hjälp.
Vad tycker du? Kvartslivssnygg, eller kvartslivskris?
Okej. Du matchar lampan väldigt bra, så…
-Med en hatt kanske? -Nej.
Taskigt!
-Här. -Tack.
Okej, Cassie-balunsens invigningskväll börjar på klubben
där jag redan har dekorerat VIP-området.
-Jag har en galen idé. -Jag lyssnar.
Vi kan stanna hemma på din födelsedag.
Vi tar på oss mjukisbyxor och lägger ett pussel som förr i tiden.
Vi beställer mer nudlar.
Nej. Det är ju min födelsedagsvecka. Jag vill ringa in 25 med stil.
Du har ringt in fyra år med stil nu. Det skadar inte att ta en paus.
Vi har inte pusslat på jättelänge. Mona saknar sitt leende. Det är deppigt.
Jag kan inte skippa invigningspartyt. Mina vänner förväntar sig det.
Din bästa vän har mycket att göra.
Jag ska vara forskningsassistent i en grupp som studerar fossiltänder.
Jag förstår inte helt, men grattis!
-Jag är bara en av tre assistenter, så… -Jo, det är en jättegrej. Du måste fira.
Vet du vad? Ikväll ska vi fira!
Jag går och byter om igen.
Gör det du också. Jag lovar att det blir kul. Om en timme.
Älskar dig, bästis sen vi var sex!
Okej.
-Sa jag att du är jättefin? -Ja, 19 gånger tror jag.
-Jag menade det varje gång. Du är ursnygg. -Tack, Cassie. Vilka kommer ikväll?
-Kayla kommer, Maddie kommer… -Flyttar du in?
Hej.
Jag ser ju att du gör det. Jag vet inte varför jag sa så.
Hej. Vi är dina grannar.
Jag heter Cassie, och min blyga men smarta vän…
Lisa.
Jag jobbar med dinosaurieskelett så jag är inte så van att prata med folk.
-Okej. -Hon jobbar på naturhistoriska museet.
Jag komponerar låtar till dataspel hela dagarna,
så jag har inget direkt socialt liv heller.
Jag heter Max.
Jag skulle sträcka fram handen om jag inte höll i den här.
Jag behöver verkligen mina tallrikar.
-Låt mig öppna åt dig. -Ja, toppen. Tack.
Okej.
Okej, vi måste gå, men välkommen hit, Max.
-Ja, tack. Vi ses. -Ja.
-Titta inte på mig så där. -Hur då? Jag tittar inte.
-Vill du fixa ihop oss? -Det sa jag inte.
-Men jag märkte nog en gnista. -Gjorde du?
Nej, det var ingen gnista.
Jag måste koncentrera mig på jobbet just nu.
Men vår nya granne har en så gullig accent.
-Jag är inte som du. -Okej.
Nej. Jag menar bara att du har ett socialt liv.
-Jag är festplanerare, det är mitt jobb. -Jag är på en resa.
Efter jobbet som forskarassistent kan jag bli fältforskare
och arbeta med min forskarhjälte.
Jag har en kompis som heter Kul. Ni har nog aldrig träffats.
Jag ska bara göra det här först.
Yogapappan har inga gränser. Han lägger upp en ny asana varje dag.
-Snygg flygande kråka. -Uppmuntra honom inte.
Det är inte bara jag. Jättemånga följer hans yogastudio.
Jag vet. Alla snackar om hur bra hans pass är.
-Vi borde testa. -Nej, tack.
Jag fick tillräckligt med passiv yoga när jag var liten.
Det är gulligt att han är på sociala medier.
-Han vill ha kontakt med dig. -Han är min pappa, inte min polare.
Vi kan ha lite åtskilda liv.
Ja, men om du kommenterade på en bild skulle han bli överlycklig.
Okej, jag ska gilla hans bild, men jag kommenterar inte. Nöjd nu?
Det är vår 19:e invigning av Cassie-balunsen.
Det blir den bästa hittills.
-Hej, Bob. -God kväll, Cassie.
-Tackar. -Välkomna.
Hon är bäst i världen. Jag älskar henne.
Cassie är här!
-Vad fint du har gjort. -Hej!
Grattis, Cassie!
Grattis!
-Vad kul att se dig. -Det är inte min födelsedag, Jeremy.
Ni är så fina!
Ja!
Drick, Cassie!
-Det är vår låt. Det är Koop! -Ja.
-Vi måste dansa! -Okej.
Kom igen, tjejen. Ner på golvet.
Kom igen, Lisa!
Ja!
Ja, Cassie!
Jag flyger!
Akta dig. Du kan skada dig.
Drick, drick, drick!
Ska jag? Okej.
Mer, mer, mer!
-Så kul! Du! -Du drack en massa shots.
Du gav ju mig dem. Du är tokig. Jag hänger inte med.
Okej, nu åker vi hem till Roddy.
Jag har hyrt en vattenrutschkana som går från taket till poolen.
Vad är det?
Du tänker gå hem, va?
Ingen skulle ens märka om vi smet hem nu.
-Jag skulle märka det. -Du vet väl att de är hemska människor?
De försöker bara ha kul, och det borde du också göra!
Jag gillar också att ha kul,
men med folk som bryr sig om vad som händer med mig.
Folk som skulle gilla mig utan att jag hyrde en superfarlig vattenrutschkana.
Du är väl inte svartsjuk?
Jag är inte svartsjuk på folk som ser ut som filter.
Du låter lite svartsjuk.
-Kom nu, Cassie. -Okej, jag kommer.
Vet du? Du är annorlunda när du är med dem.
Som om du inte är värd nåt om folk inte kollar på dig.
Okej, men jag har i alla fall vänner. Jag gömmer mig inte i jobbet.
För att jag inte tycker att festande är allt?
-Eller att kunna alla bartenders namn. -Okej. Ett socialt liv är inte viktigt.
-Jag jobbar, även om jag inte är forskare. -Det sa jag inte.
Du menade det. Du spelar bara intresserad när jag berättar om mina evenemang.
Du pikar mig om att jag inte är hemma.
Spelar inte du intresserad av mig?
-Vad jobbar jag med? -Du jobbar på museet.
-Vad är mitt jobb där? -Jag förstår inte det där.
Jag förstår inte dina grejer.
Typiskt.
Vi umgås aldrig längre.
Bara vi två.
Vi har mycket att göra. Vi måste bara ta tid för varandra.
Jag vet inte. Ska det vara så svårt att vara vänner?
Jag tycker inte att det är svårt, Lisa.
Men jag ser att du tycker det.
Det är okej.
Vi ska inte vara bästisar av gammal vana.
Är jag…en gammal vana?
Va? Säger du så och sedan går?
Vi kanske måste erkänna att vi har vuxit isär.
Vem vill åka hem till Roddy?
Då åker vi. Ursäkta det där, allihopa.
Mona saknar sitt leende.
Här är en.
Jag sätter den där.
Då blir det bra.
Åh nej.
Nej.
Så dumt.
ALLT OM OVAN SYND ATT DU HAMNADE NEDAN
VÄGSKÄLET I MELLANLANDET
Hej.
Ursäkta mig?
Blev den viral?
Du har vaknat! Välkommen.
Nej, då. Jag studerar bara den. Den är inte viral.
Jag heter Val, och ska ta hand om dig genom övergången.
Trevligt att träffas, fröken Cassandra Adeline Garcia.
Enligt mina anteckningar kallas du Cassie, du är 25 år…
Snart.
Föräldrarna, Howie och Sofia, är skilda. Född 31 maj, död 25 maj.
Död?
Oj, förlåt. Död 26 maj.
Vem är du?
Jag heter Val. Jag är din tillfälliga skyddsängel.
Du ser inte ut som en ängel. Har du igen gloria?
-De är för speciella tillfällen. -Vingar då?
Nej, de blev omoderna för många år sedan.
Okej. Det här kan inte vara sant.
Jag var precis med mina vänner.
Just det. Jag drack champagne med guldflingor i.
Ibland får man hallucinationer av det. Det måste vara det.
Det här är ingen hallucination. Det här är alltid lite krångligt.
Hur ska jag säga…?
Jo… Du är död.
-Sluta säga det. -Du såg det ju själv.
-Dog jag på toaletten? -Ja.
Det här blir bara värre.
Hör här. Det är ingen fara.
Den goda nyheten är att det värsta är över, nu när du är d…
Inte levande längre.
Nu slipper du alla irriterande människogrejer.
Hjärtesorg, mensvärk…
Du kan se livet efter döden som en enda lång spadag.
Om du har tur kan den vara i evighet.
Så, jag har kommit upp?
-Tja… -Är det här nere? Kom jag ner?
Du är i mitten. Vi kallar det "mellanlandet".
Typ det vanliga publikområdet?
Visst. Det här är ditt personliga väntrum. Det är din trygga plats.
Det är designat efter ditt tycke och smak för att göra din övergång… behagligare.
Hamnar alla som dör i mellanlandet?
Nej, inte alls. Du ska få en broschyr.
Nej, ingen broschyr. Berätta bara. Det kan inte vara tokigare än nåt annat.
Mellanlandet är till för dem som inte är riktigt klara på jorden.
-Som du. -Vad är jag inte klar med?
Du får en chans till att ställa allt till rätta med några utvalda personer.
Om du lyckas med det hamnar du Ovan.
Och om du inte gör det, så… Du vet…
Då blir det… Du vet…
Då blir det… Ja.
Men är inte det bara för mördare och folk som inte gillar Beyoncé?
-Jag är ett stort fan. -Ja.
Nej, det är ett skiktsystem. Ja. Ovan är det bästa valet. Tro mig.
Vill du se din lista?
Nu? Nej. Jag är inte beredd.
Det där var som att åka karusell baklänges med ögonbindel.
Man vänjer sig.
Det är ju pappas hus.
Hej, pappa.
Hej.
Hallå?
Varför svarar han inte?
Han kan varken se eller höra dig.
Det kan ingen.
Va? Så kan det väl inte vara?
Vi får inte skrämma folk på jorden. De är väldigt känsliga.
Hallå? Pappa?
Det är jag, Cassie. Ditt enda älsklingsbarn.
Jag får aldrig äta skräpmat.
Vad är det här?
Varför är det så stökigt här? Det…
Det är olikt honom.
Han är ju Yogapappan. Han älskar hälsokost.
Han gör egen kombucha.
Hur länge har jag varit borta?
Val, hur länge?
-Ett år. -Ett år?
-Det känns som en dag. -Tid är annorlunda där uppe.
Jag kanske skulle ha tagit en broschyr.
-Sist han var så här var när mamma stack. -När du…gick bort…
…gav han upp helt.
När träffade du honom sist?
Jag vet inte. Jag…
Jag skulle hälsa på, men jag hade så många fester.
Jag gillade hans inlägg. Räknas det?
Tja.
-Är det därför han är på listan? -Han sörjer.
Han behöver nåt som får honom att känna hopp igen.
Vad ska jag göra?
Du ska se resten av din lista.
Lisa? Skojar du, Val? Nej, den går bort. Helbort.
Det finns inget "helbort". Det finns inget "bort".
Om jag gör nåt grymt med pappa? Inte grymt, grymt. Du fattar.
-Vi låtsas att Lisa inte är med. -Varför vågar du inte möta din bästis?
Min före detta bästis. Jag vågar. Det är bara så mycket mellan oss.
Jag vill kanske inte ens. Vänskaper tar slut ibland.
Får jag inte välja själv vem som är på min lista?
Hon har jobbat oavbrutet sedan du försvann.
Alltid sist att gå hem. Samma sak varje dag.
Kan vi hoppa över Lisa och gå till nästa namn?
-Jag ska inte klaga på den, jag lovar. -Det funkar inte så.
-Men jag kan visa dig nästa på listan. -Snälla, Koop.
Hur gör du det där?
Du kan också göra det. Det ingår i Änglapaket Bas.
Tänk på vart du vill och klicka med fingrarna eller nicka.
En ängel jag känner blinkar.
Gör på ditt sätt, så kommer du dit.
-Kan jag ta mig vart som helst? -Nej, inte vart som helst.
Du kan bara resa mellan platserna som du behövs på. Inga omvägar.
-Uppfattat. -Okej. Då fortsätter vi med listan.
-Jag vet inte om jag klarar mer. -Morgan, inte så fort.
Vänta på mamma.
Hej. Du är så snabb.
-Det är… -Din mamma.
Jag har inte kallat henne det sen hon flyttade.
Jag kallar henne Sofia.
Är det min halvsyster?
Vi träffades aldrig.
Då har du alltså en del oavslutade saker där.
Kan vi åka vidare?
Det är bara tre namn på listan.
-De är inte lätta. -Du klarar det, Cassie.
-Jag tror på dig. -Då är du en.
Du har de fem jorddagarna innan din födelsedag att fixa listan.
Va? Fem dagar?
Okej, varför inte säga två dagar? Eller ska vi ta allt på samma dag?
Se det som livet efter dödens egen Cassie-baluns.
Det är som Cassie…
Nej, du har rätt. Ja.
Okej.
Okej, namnet suddas ut för varje avslut du lyckas med.
-Hur ska jag göra det utan att prata? -Du kommer nog på nåt.
Får jag sms:a? Twittra? Använda TikTok?
Nej, nej och bestämt nej.
Får jag coola superkrafter som tankeläsning?
Det är bara för skyddsänglar.
Det handlar om att du ska lära dig att nå dem som står dig närmast.
-Och om jag inte kan? -Jag kan alltid hjälpa dig.
Utom mellan kl. 12 och 16.
Jag skojar bara. Det var ett skämt.
Jag kommer alltid att finnas här för dig.
Vill du veta nåt mer innan du sätter igång?
Jo…
Jag…
Jag undrar…
Jag vet vad du menar.
Ja.
Du får byta kläder.
Du bara blundar och föreställer dig kläderna du vill ha.
Men du får bara byta kläder en gång om dagen. Så gör inte fel.
Vad glittrig den är.
Det här är nog det bästa med hela mellanlandet.
5 DAGAR 24 TIMMAR, 0 MINUTER, 0 SEKUNDER
Ja, det är verkligen tid.
Nån borde ringa Marie Kondo. Lyckan skiner inte in här.
Lisa först.
Toppen.
Det är väl bäst att dra av plåstret fort.
Okej.
Vad skulle Val göra?
Jag gjorde det.
Vad i…spelnörd?
Vem är du, och vad har du gjort med mitt rum?
Hej.
Den gullige grannen bor kvar. Är ni kära än?
-Hejsan. -God morgon.
-Kom du hem nu? -Ja.
Jag spelar in musiken till ett spel om postapokalyptiska mc-zombie-vikingar.
Det låter fånigt när jag säger det men det är faktiskt coolt.
Om man gillar postapokalyptiska mc-zombie-vikingar.
-Du går till jobbet tidigt. Ingen klocka. -Ja, jag…
Jag gillar att komma dit innan alla andra. Lugnet är så…
Lugnande.
-Precis. Du fattar. -Ja.
-Ja.
Okej. En dag när våra scheman stämmer överens med varandra,
kanske vi kan ses?
-Ja. -Ja?
-Ja, okej. -Ja.
-Det vore kul. -Så bra.
-Okej, jag måste gå. -Ja.
-Ha en bra dag. -Tack. Du också.
-Kul att se dig. -Hejdå.
Har ni inte varit ute än efter ett helt år? Tur att jag är här.
Så sista gången vi såg varandra… Det var verkligen dålig tajming.
Är du fortfarande arg?
Jag borde vara arg på dig, men det känns inte rätt längre.
När öppnade det här?
Jag hatar att inte hänga med.
God morgon, Emme. Hur är det?
-Hej. Din beställning är klar. -Emme, du är för snäll mot mig.
Vem är Emme? Jag känner alla dina vänner.
-Okej. -Varsågod.
Vad är det som luktar?
Jag provar ett nytt kladdkakerecept. Vill du smaka?
Jag är gärna din försökskanin.
Hur går det med dig? Känner du dig mer hemma nu?
Det är bra.
Jag har inte sett mycket av stan, jag borde gå ut mer.
-Bakverk är inte så kul att prata med. -Inte skelettdelar heller.
Jag tänkte faktiskt ha en ettårsfest för bageriet.
-Det vore jättekul. -Akta, den är varm.
Okej.
Jag saknar kladdkaka. Jag hade velat dö av chokladöverdos.
Den är helt otrolig.
Den är bakad med kärlek, och agave.
Jag måste till jobbet. Tack, vi ses senare.
-Hej så länge. -Hejdå.
Hur går det med din lista?
En tystlåten typ.
Så…
Det här är ditt liv nu.
Okej.
Du hann in före mig igen.
Nervös.
Tar du nåt preparat? Ta med till hela gruppen nästa gång.
Ja.
-Vad vill du, Raj? -Har du hört?
Doktor Redding har en utgrävning i sommar. Hon letar efter en fältassistent.
Doktor Marion Redding? Skojar du?
Den stora hjältinnan ska komma hit för att intervjua folk.
Jag ska precis skriva upp mig i…
…fikarummet.
Pappersanmälning. Väldigt retro. Jag diggar det.
Vad väntar du på? Skriv upp dig.
L-I…
-Det är många starka kandidater. -Hon ska bara välja en person.
Vi vet nog vem det blir.
R-A-J B-R-I-T-T-O.
Bara fyra rader kvar.
Lyssna inte på honom. Han är inte ens bra på att psyka.
Jag skriver upp mig senare.
Jag har mycket att göra, så jag vill inte tänka på det nu.
Visst.
Ger du upp?
Du har den, Britto.
Vad är så viktigt?
Jag fick lämna en bonde i hans väntrum med ladugårdstema.
-Hur är det? -Det är Lisa.
Hon är så envis. Jag tror inte att det här går.
Hon saknar mig inte. Det finns inte ett spår av mig.
Hon har ersatt mig med en rumskamrat som lever på den mörka webben.
-Varför säger du ingenting? -Du pratar för oss båda.
Jag vet att det är svårt att gå tillbaka, men du är inte bortglömd.
Jag vet inte, jag.
Om vi skippar alla "jag" och "mig" och tittar noggrannare,
så ser du kanske att hon behöver dig.
Varför sover du?
Världen är där ute, och du missar den.
Lisa, vakna nu. Vi måste prata.
Lisa, vakna!
Vakna!
Kom igen, Val. Det går inte. Hur ska jag göra när hon inte hör mig?
Jag behöver lite hjälp, tack.
Piper, sänk spelet.
Jag försöker sova.
Låt mig sova!
-Vad är det som händer? -Jag vet inte.
Det funkade.
-Du kan inte vara här. Nej. -Ser du mig?
Jag drömmer. Du är en mardröm. Det är all stress på jobbet.
Hör du mig också?
Så här ska det inte gå till.
Det är fantastiskt. Och vansinnigt, men mest fantastiskt.
-Du är inte här. Nej. Du är död. -Ja, det var skittrist.
Jag tror inte på dig, vad du än är.
Jag är inte otäck. Jag är en skyddsängel. Eller inte direkt.
Jag vet inte om det var riktigt så, men det spelar ingen roll.
Jag kommer snart.
Inte på ett hotfullt sätt. Ett bra sätt. Det är kul att du kan höra mig igen.
Snälla, var borta. Snälla…
Ursäkta, men du kommer aldrig att tro mig.
-Lisa… -Kan se och höra dig.
Ja, alla vet. Du trendar.
Jag har hört rykten, men aldrig upplevt det.
Förr i världen tog man kontakt,
men nu är folk så distraherade att det är nästan omöjligt.
Det hände.
Man glömmer inte första gången en vän ser på en i fasa.
-De stirrar på mig som en enhörning. -Det här är Änglakojan.
Det är Mellanlandets huvudkontor. Enhörningarna är på ett annat ställe.
En bok? Skojar du?
Ja. Visst är böcker underbara?
Okej.
DU SER MIG, ÄN NU DÅ?
Här.
Japp. Så där.
Okej. Det är ganska ovanligt.
"Personen i Mellanlandet kan bara påverka den fysiska världen som synlig."
"Det händer främst i fall
där personerna i fråga hade en unikt stark kontakt."
"Det kallas ibland för själsfränder eller systersjälar."
Så…
Det kan vara ett fel i systemet, eller så är det bara du och Lisa.
-Vi får testa. -Okej.
Okej. Börja prata med någon så får vi se vad som händer.
Okej, hej! Vad händer?
Kom igen.
Hej, hur är läget?
Hallå?
Tjejer! Oj, vilka snygga skor.
Inte det? Ingenting?
Okej. Ingen svarar mig.
Jag brukar alltid stå i centrum. Det känns konstigt att vara utanför.
Du verkar munter för en person som har hittat ett fel i systemet.
Det är så mycket energi här. Visst är det vackert?
Du vet hur man pratar om "en ängel på axeln"? En sån vill jag vara.
En skyddsängel som finns med genom livets alla skeden.
Inte bara i slutet.
-Varför gör du inte det, då? -Jag får inte välja.
Skäller hunden på mig?
Han ser dig.
Djur är mer öppna för andevärlden. Vissa barn är likadana.
Nej, vännen, vi jobbar. Gå till matte.
Gå nu.
Kan vi prata med djur?
Inte vi, bara jag. Det är en högre nivå än du.
Synd.
Okej. Främlingarna reagerade inte.
Det är bra. Det blir mindre att städa.
Vi provar med en närstående.
Det har inte hänt mycket sedan senast.
Försöker han prata med mig?
Jag träffar inte den där Maria längre.
Hon är trevlig, men jag är inte redo.
Han har gjort det här sen du försvann. Det tröstar honom.
Hela rummet gör det.
Det går bra på yogastudion.
Jag jobbar mer med att driva den än att lära ut yoga.
Folk har frågat efter mitt tidiga morgonpass. Det kan jag göra.
Jag känner mig så hemsk som lever vidare när inte du kan göra det.
Jag saknar dig, gumman.
Jag ville bara skydda dig, men jag kunde inte.
Det gjorde du visst, pappa.
Minns du sången jag sjöng för dig när du var liten?
Jag minns inte.
Hur gick den?
Det var länge sen.
Förlåt att jag hälsade på så sällan.
Att jag skrattade åt Yogapappa-inläggen.
Du ska få veta att jag mår bra.
På något vis.
Vi kan testa din mamma.
Jag är inte redo än.
-Jag ska försöka med Lisa igen. -Det är dag två, så gör det ordentligt.
Jag har tydligen fått en stroke.
Vänta, Lisa.
-Kände du det? -Det här händer inte.
Låt mig förklara. Jag kan åtminstone försöka.
Jag har en lista, och för att komma in i himlen…
Försvinn.
En dörr? Skojar du?
Kom igen!
Nu analyserar vi fossiler.
Jag vill dig inte illa. Jag vill bara prata.
Okej, vi behöver inte prata precis nu.
Men jag går ingenstans förrän vi har gjort det.
Nej, jag jobbar för mycket.
Stressen kanske orsakar synerna. Okej. Jag är sjuk. Jag är så sjuk.
-Annars är det ologiskt. -Men det händer ändå.
Kom och smaka på en kaka. Vänta inte för länge.
Du ser ut att behöva en kola-mocha-kringelbit.
Okej.
Eller två.
Kom in.
Här finns sån potential, men varför virkade dukar?
-Vill du ha lugnande te? -Nej, jag behöver inget lugnande.
-Jag behöver en exorcist. -Det kan jag ingenting om.
Okej, det är exakt ett år sedan min bästa vän dog.
-Det driver mig visst till vansinne. -Rumskompisen?
-Har du berättat om mig? -Ja.
Det här låter konstigt, men hon pratar med mig
och jag ser henne.
Det låter inte alls konstigt. Ni var bästisar, hon är en del av dig.
Tack för att jag får prata med dig. Jag behövde verkligen nån att prata med.
Är hon här nu?
Bu!
Ja. Hon tycker att ditt café behöver piffas upp.
Jaha. Jag är öppen för allt som lockar hit folk.
Hon håller med. Jag börjar gilla Emme.
Alla hanterar sorgearbetet på sitt sätt.
-Du kan se det som en komplimang. -Det känns inte så.
-Vill hon ha en éclair? -Uppmuntra henne inte.
Tack för att du förstår, Emme.
Jag måste nog bara vara ensam ett tag.
-Hur kan du säga nej till en éclair? -Snälla, ge mig lite utrymme.
Okej.
-Hur var det på promenaden? -Nu räcker det.
-Jag ska söka en terapeut. -Jag vill inte skrämmas.
Jag fattar inte heller.
Är det här på grund av vårt gräl?
Hade jag vetat att det var sista gången vi sågs…
-Jag hade också betett mig annorlunda. -Är du här på grund av vad jag sa?
Enligt…
-Menar du Gud? -Val.
-En kvinna? Jag visste det. -Val är min tillfälliga skyddsängel.
För att jag ska komma upp, hoppas hoppas, måste jag hjälpa dig, pappa och mamma.
Jag behöver ingen hjälp.
Jag skrev inte listan.
Jag ska visa nåt.
Jag hittade den under din säng. Din pappa tog allt annat.
-Ditt rum är oigenkännligt nu. -Jag såg det.
Jag ville behålla den.
-Jag trodde att du hade glömt mig. -Va?
Vi har ju känt varandra så länge jag kan minnas.
-Hur kunde du tro det? -Man blir osäker av att vara död.
Är de från din mamma?
Ja.
Vykort från alla häftiga ställen hon besökte när hon lämnade oss.
Du…
Skulle du…
…kanske vilja…
…pussla?
Har du kvar det än?
Det kanske fattas bitar.
Jag hittade det på golvet den morgonen.
Vi får inte lämna Mona utan leendet.
Jag fattar ingenting, och borde nog boka en hjärnröntgen,
men det är väldigt fint att se dig igen.
Det är fint att vara här.
Hej, Piper.
Mår du bra?
Nej.
-Vad gör hon där inne, tror du? -Pengatvätt, hacking… Såna normala grejer.
-Det känns nästan som förr i tiden. -Nästan.
-Något saknas. -Din pojkvän Koops musik?
Jag älskar honom.
-Jag introducerade honom för dig. -Men han är min. Har han en ny låt?
-Ett nytt album. -Jag har missat så mycket.
Hej Google. Spela "Drive" med Koop.
Improviserat dansparty!
Jag visste att du skulle älska den!
Du.
Jag går ner mot golvet igen. Jag kör lågt.
Hon dansar, hon dansar.
Jag gillar den.
Du kan dansa, du.
-Varsågod. -Jag äter inte mat längre.
-Förlåt. -Det är okej.
Tänk världen utan kalla nudlar.
Jag åt oftare hemma hos dig än hos mig.
Speciellt när pappa lärde sig att laga mat.
-Mina föräldrar älskar dig. -Och jag dem.
Jag vet att du såg din pappa som överbeskyddande.
-Kvävande. -Han gjorde sitt bästa, Cassie.
Ja.
Ja, jag tror jag förstår det nu.
Är det grannen?
-Är inte det irriterande? -Inte för mig.
Nej. Han är bara så duktig, söt och smart.
Du är fortfarande kär.
-Vad ska du göra åt kärleken? -Ingenting alls.
Det är bra som det är.
-Jag vill inte förstöra nåt. -Förstöra vad?
Du måste satsa på det du vill ha.
Som jobbet. Du vill ha det, men du skrev inte upp dig.
-Hur känner du till det? -Jag är överallt.
Du som studerar skelett borde vara modigare än så här.
-Hur länge har du velat säga det? -När sa du vad du skulle läsa?
Du har alltid vetat vad du vill, och det beundrar jag.
Gör du? Du brukade ju reta mig för att jag brydde mig om jobbet.
Okej, när jag levde. Då hade jag alltid fel.
Så är det.
Det är därför jag är här. Jag ska fixa ihop dig med dröm-Max.
Det finns säkert viktigare anledningar…
Shh. Jag värmer upp. Om vi hör hans musik kan han höra vår.
Eftersom du inte går dit får han komma hit.
Google, spela Koop igen.
-Spela Koop igen. -Hon förstår kanske inte änglar.
Hjälp mig.
Hej, Google. Spela Koop igen.
Högre, så att det låter som att du har superkul.
Då blir han nyfiken och kommer hit. Det är vetenskap.
Hej, Google. Högsta volym, tack.
Ja.
-Okej, vad gör vi nu? -Vänta bara.
Tre,
två…
Vad hände med ett?
Han är blygare än jag trodde.
-Vad gör du? -Jag går och knackar på.
-Va? Nej. -Jo.
Cassie, vad pinsamt.
Hej, jag hörde musiken, så jag tänkte knacka på
men jag ville inte störa så jag har inte gjort det än.
-Har du fest eller? -Vem? Jag? Nej.
Jag bara dansar.
Är det för högt? Jag kan sänka.
Google, stäng av.
Nej, inte för min skull. Det är en bra låt.
-Jag kan sätta på den igen. -Det behövs inte.
Du vet att vi snackade om att vi skulle hänga nån gång?
Koop ska filma en musikvideo imorgon.
-Va? -Jag känner regissören.
Han sa att jag fick komma på inspelningen. Du kanske…
-Han är för feg. Bjud in honom. -Sluta.
-Sluta vad? -Jag sa inget. Sa du nåt?
Bjud in honom.
-Vill du komma in? Jag har nog lite vin. -Ja, det vill jag gärna.
Okej, coola skor.
Han luktar rent. Bra början.
Det ser ut exakt som i min lägenhet.
Fast det är större och du har mindre grejer.
Lite väl enkelt, Max. Hon är smart, försök igen.
Skojar du? Är du pusslare?
Jag är pusslare.
Jag kan sitta i flera dagar med ett sånt där.
Jag började precis igen. Min bästis Cassie och jag brukade alltid pussla.
Varsågod. Det låg längst bak i kylen. Det kanske inte är gott.
-Vilken fin årgång. -Bara det bästa för min granne.
-Skål. -Skål.
Har du blivit gripen nån gång? Har du skulder?
-Är du okej? -Ja då.
Vad äckligt.
Botten upp.
Nu är vi lika djupt inne.
Vad gullig han är.
Det måste ha varit tufft att mista en vän så där.
-Har det gått ett år nu? -Ja, nu i veckan.
-Jag beklagar. -Tack.
Men ibland känns det som att hon är alldeles för nära.
Jag fattar, jag väntar på ditt rum.
Hur är det med dinosaurierna? Fortfarande utdöda?
Ja, det hände.
Ja, jag arbetar mest med fossiler.
Det känns så trösterikt att hålla historien i sina händer.
Jag fattar. Det man kan röra vid är enklare att tro på, va?
Precis. Så har jag alltid tänkt.
På en skala mellan ett och tio, hur mycket gillar du Jurassic Park?
-Typ 20. -20!
-Hon såg jämt på den. -Jämt.
Jag såg väldigt ofta på den. Indiana Jones också.
-De gav mig min töntighet. -Jag gillar din töntighet.
Det börjar bli sent.
Jag…
Jag måste jobba imorgon.
Jag förstår.
Men du… Tack för att jag fick komma.
Tack för det skumma vinet. Det var gott.
-Vi ses…snart. Eller? -Ja.
-Okej. -Okej.
-Hej då. -Hej då.
Det gick ganska bra. Nu måste du lära dig att avsluta.
-Jag gillar honom. -Bra att du slängde ut honom då.
Okej. Jag ska lägga mig.
Se inte på mig när jag sover. Det är obehagligt.
Aj aj, kapten.
Bra jobbat.
Vad dum jag är. Vad tänkte jag på?
Varför slängde jag ut honom?
Jag sabbade det.
Så dum.
"Tack för vinet"? Varför sa jag så. Som om hon var en servitris.
Varför kan jag inte bjuda ut henne, som en normal person?
Jag sumpade chansen.
Vad tänkte jag på?
-Som om det var en begravning. -De är som gjorda för varandra.
"Jag gillar din töntighet". Vem säger så?
"Hej, jag är din skumma granne. Prata aldrig med mig igen."
Snyggt. Bravo. Vilken fantastisk grej.
Okej.
ATT GÖRA
GÅ PÅ KOOP
Så fin.
Jag är sen.
ATT GÖRA: GÅ PÅ KOOPS INSPELNING
Va? Skojar du? Jag har inte tid med det här, Cassie.
Okej.
Piper, glöm inte hyran.
Jäklar.
-Hej. -Förlåt. Jag såg dig inte.
-Jag är sen till jobbet. -Jag ska bara gå och köpa kaffe.
-Coolt. -Vilket sammanträffande.
Det kan man ju kalla det.
Jag tänkte egentligen fråga dig igår,
men vill du gå med mig på Koops musikvideoinspelning?
-Det vore coolt att se bakom… -Ja. Ja, det vill jag.
Så bra. Ska jag hämta dig klockan 16?
Klockan 16?
Jag brukar aldrig sluta tidigt, men okej. Varför inte?
-Ja. Det blir bra. -Kom inte för sent.
Ditt kaffe, då?
Just det. Ja, nej. Förlåt.
Jag glömde att jag satt mitt i en aggressiv nätauktion.
Original-videobandet av Bowies Labyrinth. Jag måste kolla hur det går där.
Ingen rast och ingen ro. Men vi ses senare.
-Ja, vi ses senare. -Hejdå.
Hej.
Tack, goda fen.
-Gör jag fel? -Ja.
-Är det rätt? -Nej.
Dags för "projekt få pappa att må bättre".
Vad ska jag göra först?
Kom igen, pappa. Du vill gärna prova.
Inte ens en nedåtgående hund? Din yogaskygga dotter försöker få kontakt.
Jag fattar vinken, universum.
Eller Cassie.
-Det ser gott ut. -Hon… Ta på dig en klocka eller nåt.
-Stänger du ute mig? -Folk tror att jag pratar med mig själv.
Se dig omkring. Alla ser ut som de pratar med sig själva.
Vi har mer problem med varandra.
-Det var överraskande djupt. -Ibland så…
Det är en sån dag idag.
Din bästis är här, även om hon har hörlurar i öronen.
Jag vill hjälpa pappa. Hans hus är helrörigt och han har slutat med yoga.
-På riktigt? -Ja.
Det är så olikt honom.
Fast vet du vad? Han har inte lagt upp nåt på länge.
Ja. Vi kan inte prata som du och jag, så jag försöker hitta på nåt.
Jag…
Jag såg Sofia också.
Hon var med sin dotter. Min halvsyster Morgan.
-De lekte i parken. -Hon var på begravningen.
Jag vill glädjas för hennes skull, men det är svårt att se henne så glad.
Det gör ont, och jag blir arg, och så…
-Det är inte speciellt änglalikt. -Inte vet jag, men…
Det låter väldigt mänskligt.
Hur ska jag kunna ställa allt till rätta i tid?
Här surrar det. Vad är det för nåt?
Yogapappan är tillbaka!
Det du gjorde har fungerat!
-Så… -Så.
-Är du redo för din dejt? -Vadå dejt?
-Vad sjutton tror du? Jag stressäter ju. -Du har sån tur som fick mig tillbaka.
Jag vet.
Den är väl fin?
Om du är sjuk och ska till apoteket och köpa hostmedicin.
Okej, alla har inte ditt outtömliga förråd av nya kläder.
Den här är fin.
Ja. Med rött läppstift.
-Gå inte för långt. -Rosa?
Okej.
Vänta.
-Rosa läppar. -Rosa läppar.
Låt se.
Ja, det var fint. Men jag vet inte. Är den jag?
-Det är perfekt. -Är det?
Den där söta kompositören kommer att tappa hakan. Kom här.
Han är här.
-Vänta. -Okej, kom igen nu!
Vänta. En sak till. Vänta.
-Vänd dig om. -Sluta spreja mig. Sluta. Han är här.
Du ser…
…wow ut.
Du ser också wow ut.
-Varsågod. -Tack.
Tack.
Vilken väluppfostrad man.
Vad gör du här?
Jag vill ju se Koop live. Du kommer inte att märka mig.
Cassie!
-Hej. -Hej.
-Går det bra? -Toppen.
EN BLICK
Nu har jag hittat det jag gillar mest
Det var närmre än jag trott
Jag öppnar ögonen, ta med mig dit
Har jag sett dig i en dröm?
Det känns som…
Varje gång jag ser på dig, på dig
Det känns som…
Jag springer men jag sitter fast Sitter fast
Bara med en blick har jag blivit din
Det kan finnas hundra andra i ett rum
Om du satsar nu kan du känna det
Bara med en blick En blick, en blick
Jag svävar högre…
Tack.
-För vad. -För det här.
-Vi gillar det. -Vi?
Sa jag vi? Jag menar jag. Jag gillar det.
Jag är glad att du är här.
Varje gång jag ser på dig, på dig
Det känns som…
Jag springer men jag sitter fast
Bara med en blick har jag blivit din…
Skit också.
…hundra andra i ett rum
Om du satsar nu kan du känna det
Bara med en blick, en blick
Vilken blockering, Val.
Han är fin, men inte på din lista.
Kan han inte få komma med? Han var ju precis där.
Sluta stirra så. Din besvikna min är obehaglig.
Behöver jag påminna dig om att tiden tickar?
Du har två dagar kvar, och ingen har försvunnit från listan.
Jag försöker. Det är svårare än jag trodde.
Du är på rätt spår, men fortsätt koncentrera dig.
Öppna ditt hjärta.
Det kan vara lite godare än det längst bak i kylen.
Smakar det bra med ånger?
Ja.
Skål för ånger.
Ånger.
-Skål. -Skål.
-Vad fasen? -Förlåt, ska vi inte…
-Jag… -Mår du bra?
Jag fick kramp i knät. Vilken dålig tajming för den krämpan.
Jag trodde… Har vi inte en grej? Tog jag fel?
Max, förlåt mig. Jag är lite nervös och det är mycket på gång för mig nu.
Jag ska erkänna.
Jag… Jag har gillat dig sen den första gången vi möttes.
-Har du? -Ja.
Jag ska erkänna. Jag har också gillat dig sedan dess.
Jag kanske kommer att ångra att jag säger det här högt, men…
…jag vill verkligen kyssa dig.
Jag gillar erkännanden.
Du ser ut att ha haft en bra dejt.
Han vill gå ut igen.
Förlåt att jag avbröt. Jag o-levde genom dina upplevelser.
Det är okej. Men gör mig en tjänst, och följ inte med på några fler dejter.
Inget förkläde.
Uppfattat.
-Kul att det gick bra. -Det gjorde det.
Vi bara pratade hela kvällen. Han är så intressant.
Han känner till en massa okända band.
Och han hämtade en filt åt mig innan jag sa att jag frös.
Och han luktar så gott. Han luktar tall och pizza.
-Du håller på att bli kär. -Ja.
Du.
Varför gråter du?
Det är glädjetårar.
-Men du gråter. -Det är din stund. Strunta i mig nu.
Jag bara…
Jag insåg bara plötsligt att jag aldrig kommer att kyssas igen.
Eller gå på en häftig dejt.
Eller gå på en dålig dejt.
Men det värsta…
…är att jag inte får se hur bra det går för dig.
Jag får inte se dig gifta dig eller bli mamma.
-Du blir en så otrolig mamma, Lis. -Tack.
Dina barn kommer alltid att känna sig så älskade.
Och de kommer att…
…äga på naturvetenskapen.
-Ja, verkligen. -Ja.
Förlåt, det är kanske inte glädjetårar.
Det är orättvist.
Ingen borde behöva dö ung.
Jag måste tro att det finns en orsak. Även om jag inte vet vad det är än.
-Det var mitt fel. -Nej!
Om jag hade stannat med dig hade det här inte hänt.
Det hade hänt vad du än gjorde. Det var min tid.
När du var liten och dina föräldrar bråkade
distraherade jag alltid dig med ett pussel.
Du hade en pyjamas till mig om jag inte ville gå hem.
-Du har alltid stöttat mig. -Inte den kvällen.
Jag hörde dig vid min dörr, och…
Jag har varit arg på mig själv sedan dess.
Du… Var inte det.
På ett sätt var det ju bra.
Nu får du leva ditt eget liv. Du behöver inte ta hand om mig längre.
Det menar du inte.
Jag kan inte ljuga som nästan-ängel.
Jag vill stötta dig en sista gång.
Varför skulle jag bry mig om henne?
Hon lämnade ju mig.
Men hon är på min lista, så…
Om du inte bryr dig, varför sparade du korten?
Hur kan jag hjälpa dig med din mamma?
Tänk att hon bor här. Det var ju det här hon flydde från.
-Hej. -Hej. Tack för att du ringde.
-Kom in. -Tack.
Vi kan väl sätta oss och prata på altanen?
Jag har gjort lemonad. Vill du ha? Jag har te…
Jag har Jarritos. Dem brukade du älska.
Det går bra med vatten, tack.
-Hur mår du, Lisa? -Bra.
-Jobbar du på museet än? -Ja.
Vi har mycket att göra, men jag trivs bra.
-Hur är det med dig? -Det är fullt upp med Morgan.
-Det här är Morgan. -Får jag se?
-Vad gullig hon är. -Hon är väldigt lik Cassie.
Ja, hon har samma busiga leende.
De hade gillat varandra.
Jag ville låta dem träffas, men jag ville bli sams med Cassie först.
Ska vi sätta igång?
Så…
Jag hittade de här korten i en låda med Cassies saker.
Jösses.
Sparade hon dem?
Det var mitt enda sätt att känna dig. Säg det.
De fick henne att känna sig närmre dig.
Vi brukade läsa Mary Poppins. Hon ville så gärna se London. Fick hon göra det?
Nej, jag åkte ingenstans. Jag satt och väntade på dig.
Nej.
Vad synd. Det hade hon älskat.
Hennes första kärlek var en kille som kom från England.
-Ian. -Ian.
Det var något vi har… hade gemensamt.
Jag missade så mycket av hennes liv.
Det måste ha varit tufft att lära sig allt om killar och så.
Ja, men min mamma fanns där för oss båda när vi hade svåra frågor.
Fråga varför hon drog.
Det är säkert väldigt svårt för dig att prata om, men…
-Cassie undrade alltid varför du drog. -Det finns ingen enskild anledning.
Vad gjorde jag för fel?
Var det nåt Cassie gjorde?
Nej, verkligen inte.
Cassie var en ängel.
Det var bara jag.
Jag…
Jag var ung.
Jag trodde att jag alltid visste bäst.
-Det låter som Cassie. -Ja.
Jag hade en romantisk bild av hur det var att vara gift och mamma.
Men i själva verket var jag inte redo att ta ansvar.
Nu i backspegeln ser jag hur tålmodig och kärleksfull Howie var,
men då…
Jag kände mig kvävd.
Det sa jag också.
Ett tag brukade Howie skicka…
…foton och brev.
-Han berättade om henne. -Det visste jag inte.
Jag skämdes och vågade inte svara, så han slutade.
Jag intalade mig själv att mina vykort var ett bra sätt att behålla kontakten.
Att jag skulle kunna förklara det en dag, och att vi skulle skratta åt det.
Det låter otroligt fånigt när jag hör det.
Jag svek henne.
Sista gången jag såg henne var när hon tog examen.
-Vi kände inte varandra. -Jag minns det.
Nu är det för sent att gottgöra.
Jag kan aldrig förlåta mig själv.
Jag har hört tillräckligt. Jag måste gå.
Om Cassie var här nu…vad skulle du säga?
Vad gör du? Det frågade jag inte.
Att jag hade velat ta henne till London.
Jag borde ha funnits där.
Hjälpt henne med läxorna.
Kramat henne när hon drömde hemskt.
Jag fattade många själviska beslut.
Men en sak som var sann…
En sak som var sann var att jag älskade henne.
Om Cassie var här…
…skulle jag säga att dagen hon kom till världen…
…var en av de vackraste stunderna i mitt liv.
Dagen jag flydde…
…var den värsta.
Jag hoppas att hon vet hur ledsen jag är.
Det gör hon.
Hon vet det.
Mår du bra?
Hej.
Du.
Hur kan vi lägga klart det om det saknas bitar?
Det är så frustrerande. Varför valde du det här?
Är det pusslet du vill prata om?
Vet du hur svårt det var att inte kunna säga nåt?
Nej.
Jag har frågor från många år.
Men när jag stod där ville jag bara skrika eller springa därifrån.
-Sådan mor, sådan dotter. -Men du gjorde inte det. Det var bra.
Hade du sagt det åt mig?
-Jag blev arg när du tog över samtalet. -Det gjorde jag inte.
Jag såg att hon behövde tala med dig, och du behövde höra vad hon sa.
-Jag kan bestämma det själv. -Jag är på din sida, Cassie.
Jag såg att hon behövde prata, och du behövde höra det.
Du fattar inte. Du kan inte förstå.
Du har ett perfekt liv, en framtid. Jag har ingenting.
Okej, du är arg på din mamma. Jag förstår det, men…
Vet du vad? Det får…
-Det får inte gå ut över mig. -Oj, är mitt o-liv obekvämt för dig?
Okej, klassiskt.
-Jag dog innan jag hann leva! -Jag är också sårad. Har du tänkt på det?
Efter vårt gräl när du försvann, fick jag bära runt på den skulden.
Jag fick sopa upp spillrorna och leva utan dig.
Det gjorde du bra. Här finns inget kvar av mig.
Allt du har är en ask med prylar.
Efter allt det här är det inte klokt att vi grälar.
Ja.
Men jag är död, så nu slipper du oroa dig för att gräla med mig mer.
Den ilskan kommer inte in här.
Jag träffade mamma, jag skaffade en kille åt Lisa.
Jag pratade med pappa som inte hör mig.
-Räcker inte det? Måste jag fortsätta? -Nej, inte om du inte vill.
Tack.
Då kan vi väl gå bort till hissen
och så trycker du på "B" för att komma ner.
-Roligt. Jag fattar. -Nej, du fattar inte.
Varför riskerar du allt du har jobbat så hårt med?
Över ett dumt gräl? Det gick ju jättebra.
-Tycker du att det går bra? -Ja, tycker inte du det?
Jag vet inte. Kanske.
Jag hade hoppats att jag inte skulle behöva säga det här.
Om du vill få slut på det här nu kan jag enkelt fixa det.
Men om du lämnar din lista oavslutad
kommer allt det goda du har gjort att bli ogjort.
Poff.
Allt?
Lisa?
-Pappa? -Allt.
Det är ju hemskt.
Jag kan inte göra så mot dem.
Då har du fattat ditt beslut.
Pappa, vi måste prata.
-Vad gör hon här? -Mer te?
Ja, tack.
Tänk att du slutade som revisor för att öppna en yogastudio.
Du skämtade ju om det, men jag trodde dig inte.
Jag skämtade ju om att bli trummis också.
-Ja, det minns jag. -Det här var en bättre livsstil.
Det passar dig.
Inte för några dagar sedan. Det här året har varit en utmaning.
Lisa kom hem till mig idag.
Det låter kanske vansinnigt, men när hon var där…
Det kändes som att Cassie stod precis bredvid mig.
Jag fattar.
Hon var så lik dig.
Orädd, självständig.
Hon dök med huvudet före i allt hon gjorde.
Mest av allt var hon ett energifält. Hon lyste upp varje rum hon gick in i.
När Lisa gick…
…fick jag en sån lust att träffa dig.
Jag vill bara att du ska veta hur ledsen jag är för att jag drog.
Det var inte så jag hade tänkt mig livet.
När du stack blev jag tvungen att bli en bättre man och förälder.
Hon ville inte ens det.
Jag hoppas att jag på något vis kunde läka ärren hon fick.
Det gjorde du.
Nu ska jag lämna dig ifred. Tack för det här.
Jag vet inte om det är doften av palo santo eller maskrosteet,
men jag tror att Cassie, var hon än är nu…
Förde oss samman igen?
Mamma, vänta.
Jag förlåter dig.
-Vad duktig du var. -Det kändes så bra.
Jag ser det. Du verkar lättare.
Så…
-Gör mig en tjänst. Det är bra, jag svär. -Svär inte.
Jag svor inte.
Det finns ett bageri där ägarinnan verkar vara så snäll.
Hon är inte på min lista, men jag kan hjälpa både henne och pappa.
Vi är ingen dejtingtjänst.
Jag vet, men de behöver båda någon snäll i livet.
Det blir ett tack till Emme för att hon har varit så bra med Lisa.
Jag har aldrig haft nån som har lagt till nån på sin lista.
Men jag har aldrig haft nån som du.
Okej.
Tack!
Du är bäst. Tack!
Men du har samma tidsfrist. Imorgon är sista dagen.
Jag fixar det.
Perfekt.
Det kan inte se ut så här. Det är ett café, inte farmors källare.
TRÈS DÉLICIEUX, CAFÉ OCH BAGERI 1-ÅRSKALAS
Är det här du, Cassie?
Tack för att du tror på mig.
Morgan, mijita, är du påklädd?
Vi åker om fem minuter. Vi får inte komma för sent igen.
Vill du ha te?
-Ser du mig? -Jag såg dig i parken också.
Är du inte rädd?
Du är min skyddsängel.
Be mamma att läsa den här.
-Det ska jag. -Det här är vår hemlighet, okej?
Doktor Redding.
Jag önskar att Cassie var här.
Jag är här.
-Hej. -Hej.
Jag har en bit av dig.
-Från vårt allra första pussel. -Ja.
Det är min turgrej.
-Jag trodde att du var klar med mig. -I livet efter döden surar man inte.
Är du sur?
Nej. Jag vill inte förlora mer tid med dig.
-Inte jag heller. -Nej!
-Jag kan inte förklara en luftkram. -Visst.
Vad är det? Varför tvekar du? Det här är din chans.
Ja, precis.
Tänk om jag inte får det.
-Då går du vidare och gör nåt ännu bättre. -Nej.
Se på mig. Vill du göra det här?
-Ja. -Är du bästa personen för jobbet?
Ja.
Det lät inte övertygande. Försök igen. Är du bästa personen?
Jag är den bästa personen för jobbet.
Så ska det låta. Livet är inte till för rädsla.
Cassie, jag äter, sover och dricker jobbet.
Får jag jobbet ska jag vara så bra att de döper en fossil efter mig.
-Skriv upp dig nu. -Okej. Skriva upp mig först, sen äga.
Ja.
Jag har skapat ett monster. Perfekt.
Pang pang. Lycka till.
Hej.
Jag har hört bra saker om dig, Lisa.
Vad bra att du bestämde dig att komma, och sist dessutom.
Det var djärvt.
Det visar de andra att du struntar i vem som kom före.
Det var inte planerat.
Ödmjukhet är en myt de sålde till kvinnor för längesen.
Var stolt.
Varför valde du paleontologi?
Jag gillar att gräva.
Jag hatade alla som sa att det inte var ett bra jobb för en kvinna.
Men jag finner framför allt tröst i att studera det som är verkligt.
Fossiler är en konkret länk till det förflutna.
Nu har jag…
Jag har börjat lära mig av sånt…
…som jag inte ser.
-Hej då. -Hej då.
-Vi ses.
Cassie?
Jag fick det!
-Jag fick jobbet. -Du fick det!
Tack för att du pushade. Det hade inte gått utan dig.
-Det var bara du. -Jag fattar inte att det gick.
-Det gör jag. -Det här är den bästa dagen i mitt liv.
Jag är så stolt över dig.
Kommer du till Emmes fest ikväll? Jag ska ta med mig Max.
Det är självklart.
Du kom!
Tack för att ni kom.
Ursäkta mig. Hej.
-Har jag kommit rätt? -Om du är här för kalaset, så ja.
Jag heter Emme. Vill du ha en hembakad lyckokaka?
Gärna det.
"Se inte längre bort."
Då måste jag ha kommit rätt.
-Hur hörde du talas om mitt kalas? -Lapparna satt överallt i mitt hus.
Oförklarligt. Jag har mina misstankar, men dem tror ingen på.
Ärligt talat, caféet såg inte ut så här när jag stängde igår kväll.
När jag vaknade i morse såg det ut så här.
Jag har också mina misstankar.
Nån håller ett öga på oss, eller så borde vi byta lås.
Vill du ha grönt te? Sencha, matcha…
-Matcha? -Självklart.
-Vad hette du, nu igen? -Howard.
-Vissa kallar mig Howie. -Howard.
-Det betyder "starkt hjärta" -Det gick över förväntningarna.
Det finns fascinerande många sätt att tjäna pengar på.
-Se på den. -Kom nu.
Okej.
Jag vill gärna baka utan gluten och mjölk…
Det var nåt nytt.
Jag ska presentera er.
Se där.
-Hej, mr Garcia. -Lisa!
Hej.
-Vad gör du här? -Vad gör du här själv?
-Hej, Emme. -Välkommen.
Hon är stamkund här. Hon har nog nåt med stilförvandlingen att göra.
-Hur kom du in? -Det säger jag inte.
Det här är Max. Han är…
…min…
Pojkvän. Hej.
-Vänta. Förlåt. Är det okej? -Absolut.
-Hur känner ni två varandra? -Lisa och min dotter var bästisar.
-Va? Är du Cassies pappa? -Ja.
Jag har hört mycket om henne.
-Jag ska bara ringa ett samtal. -Okej.
Vad du håller på. Leker du fortfarande amorin?
Det kan väl inte jag hjälpa.
-Kan du inte prata med honom? -Nej.
Det är sista dagen. Men han verkar lyckligare, och det är bra.
Varför låter du så?
-Kan du gå överallt jag går? -Ja, om jag behövs.
Efter kalaset måste du söka upp mig. Inga frågor.
-Vad är det här? -Det är inte bara du som får överraska.
Du måste söka upp mig efter kalaset, inte tidigare.
Okej.
Hej, allihopa. Tack så mycket för att ni kom.
Vi är så klart här för vår älskade Cassies skull.
Den här veckan var det ett år sedan hon lämnade oss.
Men jag vill inte prata om sorg.
Det var också den här veckan som hon kom till oss.
En sak vi vet om Cassie är att hennes lyckliga liv var en fest.
Speciellt veckan före hennes födelsedag. Hon kallade den…
Cassie-balunsen.
Lyktorna ni håller i för med sig allt ni vill säga till henne.
När de flyter över vattnet för de era tankar till henne.
Okej, Morgan, du kan börja.
Jag trodde hela tiden att det var jag som skulle hjälpa er,
men nu förstår jag
att det var ni som hjälpte mig.
Jag är inte redo att mista dig igen.
Vi fick en andra chans. Det är det inte många som får.
Du är mer än bara min bästa vän och pusselpartner.
Du tillhör min familj.
Och du min.
Jag kan inte föreställa mig livet utan dig.
Vänta, nu vet jag.
Han sjöng alltid den för mig som barn.
Han hör mig inte.
Vi gör det tillsammans, okej?
Jag är inte rädd längre, pappa.
Jag älskar dig, sötnos.
Jag älskar dig, pappa.
Jag måste gå.
-Hej då. -Hej då.
-Det är väldigt nära nu. -Jag är alltid den sista på festen.
Vänta, jag måste hitta en sak till.
-Vi måste tillbaka. Utmana inte ödet. -Det är viktigt. Det är till Lisa.
Cassie!
Där är den!
Jag hittade den. Den sista biten. Listan är klar.
-Varför ser du på mig så? -Tiden är ute.
Grattis på födelsedagen.
-Vad beslutade de? -Du missade tidsfristen.
Det kommer vi inte runt.
Dessutom bröt vi mot reglerna när vi avvek från listan.
Men du gjorde allt det där i god tro.
Du riskerade ditt liv efter döden för att hjälpa nån annan,
och ta fullt ansvar för att skydda mig är ju bara…
-Det är mer än osjälviskt. -Är de inte arga?
Bättre upp.
Tack vare ditt vittnesmål har jag blivit befordrad.
Har du? Vad roligt, Val!
Jag vet! Ja.
Jag är rädd att fråga, men…
…vad händer med mig?
Det ska vi ta reda på nu.
Mitt sista jobb…
Jag kommer att sakna dig.
Världen är bättre med dig som vakar över den.
Jag var din favorit, va?
Cassie. Man får inte ha favoriter.
-Vi klarade det! -Nej, du klarade det.
Ovan väntar på dig.
Tack.
Ska du upp?
Okej, jag måste säga nåt.
-Hissmusiken… -Kooper Keene.
Det är en komplimang eftersom vi står här tillsammans.
Står vi här?
Hur kan det vara sant? Är det sant? Är du verklig?
Ja, det är jag. Trevligt att träffas, Cassie.
Vet du vad jag heter?
-Hur vet du det? -Det är lite lustigt.
Jag jobbade ideellt med katastrofhjälp när en ny katastrof inträffade.
Jag räddade några personer men överlevde inte.
-Det var tråkigt att höra. -Det finns värre sätt att dö.
Ja, det finns det.
Val satt i änglakommittén som sände mig upp.
Hon sa att det var meningen att vi skulle träffas.
Det här låter säkert dumt,
men det känns som om jag alltid har känt dig.
Det gör det för mig också.
Vad gör vi nu?
Jag vet inte.
Jag har aldrig varit död förut.
Ska vi göra det?
Det gör vi.
Tack.
TILL MINNE AV HENRI DE VILLIERS
Undertexter: Sara Palmer