Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫24 מעלות היום בסן דייגו שטופת השמש,‬
‫והשיר מספר 1 הוא עדיין "בלאש" של קופ.‬
‫"אני מרגיש את עינייך‬
‫את אמורה כבר לדעת…"‬
‫- קופ -‬
‫"את מנסה לגרום לי לעזוב‬
‫את לוחצת‬
‫משהו אומר לי שלא כדאי שאוותר‬
‫משהו אומר לי שאני לא יודע…"‬
‫זה יום ההולדת שלי!‬
‫"עבדתי קשה כדי שתביני‬
‫מה את עושה לי…"‬
‫כן!‬
‫מסיבת ריקודים ספונטנית‬ ‫עם החברה הכי טובה שלי מאז כיתה א'!‬
‫זה יום ההולדת שלך!‬
‫קדימה, תעבדי! למטה.‬
‫אני מתה על השיר הזה, אבל אני רעבה מאוד.‬
‫טוב, אני צריכה עזרה.‬
‫שאלה. מה דעתך? שיק של רבע החיים‬ ‫או משבר של רבע החיים?‬
‫כרגע את מתאימה למנורה, אז…‬
‫כובע יעזור?‬ ‫-לא.‬
‫חצופה!‬
‫קחי.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב, לכבוד הפתיחה של קאסי-פלוזה,‬ ‫אנחנו נתחיל במועדון,‬
‫שבו הייתי כל אחר הצהריים‬ ‫וקישטתי את אזור האחמי"ם.‬
‫יש לי רעיון מטורף.‬ ‫-אני מקשיבה.‬
‫במקום לצאת לכבוד יום ההולדת שלך,‬ ‫אולי נישאר בבית‬
‫נלבש מכנסיים גמישים ונעשה פאזלים, כמו פעם,‬
‫ונזמין עוד נודלס?‬
‫אנחנו לא נשארות פה.‬ ‫זה שבוע יום ההולדת שלי.‬
‫אני צריכה להתחיל את השנה בסטייל.‬
‫כל ארבע השנים האחרונות שלך היו בסטייל.‬ ‫לילה אחד לא יהרוג אותך.‬
‫חוץ מזה, לא עשינו פאזל כבר שבועות.‬ ‫תסתכלי על מונה.‬
‫החיוך שלה חסר, וזה די מדכא.‬
‫אני לא מבריזה ממסיבת הפתיחה שלי.‬ ‫זאת מסורת, והחברים שלי מחכים.‬
‫לחברה הכי טובה שלך מצפה שבוע עצום.‬
‫התמניתי לעוזרת מחקר זוטרה‬
‫בצוות שחוקר שיניים של חיות כיס מאובנות.‬
‫לא לגמרי הבנתי מה זה אומר, אבל מזל טוב!‬
‫אני אחת משלוש עוזרות מחקר, אז בעצם…‬
‫לא! זה חשוב. את צריכה לחגוג.‬
‫כי נחשי מה? הלילה יש חגיגה.‬
‫אני אחליף בגדים. שוב.‬
‫גם לך כדאי. יהיה כיף, אני מבטיחה.‬
‫אנחנו יוצאות בעוד שעה.‬
‫אוהבת אותך, חברה הכי טובה מגיל שש!‬
‫בסדר.‬
‫אמרתי לך שאת נראית חמודה?‬ ‫-כן, בערך 19 פעמים.‬
‫יופי, התכוונתי לכולן. את מקסימה.‬
‫תודה, קאסי. מי יבוא הערב?‬
‫קיילה תבוא. מאדי תבוא.‬
‫אתה עובר לגור פה?‬
‫היי.‬
‫ברור שאתה עובר דירה.‬ ‫לא יודעת למה אמרתי את זה.‬
‫היי! אנחנו השכנות שלך.‬
‫אני קאסי, והשותפה השקטה אך חכמה שלי היא…‬
‫ליסה.‬
‫אני כל היום עם עצמות דינוזאורים,‬
‫אז אני לא ממש רגילה לדבר עם אנשים.‬
‫בטח.‬ ‫-היא עובדת במוזיאון לתולדות הטבע.‬
‫כן, אני מחבר כל היום מוזיקה למשחקי מחשב.‬
‫אז גם אני לא מתקשר הרבה עם בני אדם.‬
‫סליחה, אגב, אני מקס.‬
‫הייתי לוחץ לך יד,‬ ‫אבל אני די בטוח שזה ייפול לי,‬
‫ואני צריך את הכלים האלה נואשות.‬
‫הנה, תן לי לפתוח לך את הדלת.‬ ‫-מעולה. מגניב.‬
‫מגניב.‬
‫אנחנו צריכות ללכת,‬ ‫אבל ברוך הבא לשכונה, מקס.‬
‫כן, תודה. להתראות.‬ ‫-כן.‬
‫אל תסתכליי עליי ככה.‬ ‫-איך? לא הסתכלתי בשום צורה.‬
‫רוצה לשחק בשדכנית?‬ ‫-לא אמרתי.‬
‫אבל אם כבר אמרת, שמתי לב לניצוץ.‬
‫היה ניצוץ?‬
‫לא, לא היה ניצוץ.‬
‫אני ממוקדת עכשיו בעבודה,‬ ‫אסור לי שדעתי תוסח.‬
‫אפילו לא בגלל שכן חדש עם מבטא חמוד?‬
‫אני לא כמוך.‬
‫בסדר.‬ ‫-לא!‬
‫את יכולה ללהטט בחיי החברה שלך.‬ ‫אני לא כזאת.‬
‫אני מפיקת מסיבות. זה די מובנה בתפקיד.‬
‫עליתי על מסלול.‬
‫אני אשחק אותה כעוזרת מחקר,‬ ‫אקודם למחקר בשדה,‬
‫ואז אעבוד לצד הפלאונטולוגית הנערצת עליי.‬
‫אני רוצה להכיר לך חבר שלי, "כיף".‬
‫אני לא יודעת אם נפגשתם פעם.‬
‫תני לי לעבור קודם את כל הדברים האלה.‬
‫"אבא מסתכל למטה" יצא משליטה.‬ ‫הוא מעלה תנוחה אחרת בכל יום.‬
‫אהבתי את העורב המעופף.‬ ‫-אל תעודדי אותו.‬
‫זאת לא רק אני.‬ ‫ראית כמה אנשים אוהבים את הסטודיו שלו?‬
‫אני יודעת.‬ ‫כולם אומרים כמה השיעורים שלו מדהימים.‬
‫כדאי שנלך לשיעור.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫קיבלתי מספיק יוגה פסיבית בילדות‬ ‫כדי להתמרכז לכל החיים.‬
‫לדעתי זה חמוד שהוא ברשתות החברתיות.‬ ‫כאילו שהוא מנסה להתחבר איתך.‬
‫כן, אני אוהבת אותו,‬ ‫אבל הוא אבא שלי, לא חבר.‬
‫אין לי בעיה שהחיים שלנו נפרדים.‬
‫אם תכתבי לו תגובה, בטח תעשי לו את היום.‬
‫בסדר, אני אעשה לייק, אבל לא אגיב. מרוצה?‬
‫זאת הפתיחה של הקאסי-פלוזה ה-19.‬
‫היא תהיה הטובה מכולן!‬
‫היי, בוב.‬
‫ערב טוב, קאסי.‬
‫תודה.‬ ‫-ברוכות הבאות.‬
‫היא האדם האהוב עליי. אני מתה עליה.‬
‫קאסי פה!‬
‫ממש יפה.‬ ‫-היי!‬
‫יום הולדת שמח, קאסי!‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫איזה כיף לראות אותך!‬ ‫-זה לא יום ההולדת שלי, ג'רמי.‬
‫אין כמוך!‬
‫כן!‬
‫קאסי, שתי!‬
‫זה השיר שלנו! זה קופ!‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו חייבות לרקוד.‬ ‫-בסדר.‬
‫בואי!‬
‫קדימה, תפרקי!‬
‫קדימה, ליסה!‬
‫כן!‬
‫כן, קאסי!‬
‫אני עפה!‬
‫זהירות! את תיפצעי!‬
‫שתי! שתי! שתי!‬
‫לעשות את זה? כן? בסדר.‬
‫עוד! עוד! עוד!‬
‫איזה כיף!‬
‫את!‬ ‫-לא הפסקת לשתות.‬
‫כי לא הפסקת לתת לי שתייה!‬
‫את משוגעת! אני לא עומדת בקצב שלך.‬
‫טוב, התחנה הבאה, הבית של רודי.‬
‫שכרתי מגלשת מים שיורדת מהגג שלו לבריכה!‬
‫מה קרה?‬
‫את מבריזה לנו, נכון?‬
‫אני מתערבת איתך‬ ‫שאף אחד לא ישים לב אם נתגנב הביתה.‬
‫אני הייתי שמה לב!‬
‫את יודעת שהאנשים האלה נוראים, נכון?‬
‫הם בסך הכול מנסים ליהנות קצת,‬ ‫בדיוק מה שאת אמורה לעשות! בואי!‬
‫גם אני אוהבת כיף.‬
‫אבל אני רוצה לבלות עם אנשים‬ ‫שישימו לב אם יקרה לי משהו,‬
‫או כאלה שיחבבו אותי‬ ‫גם אם אני לא שוכרת מגלשת מים מסוכנת.‬
‫אל תגידי לי שאת מקנאת.‬
‫אני לא מקנאת באנשים‬ ‫שנראים כאילו שהם עם פילטר 24 שעות ביממה.‬
‫לי נשמע שאת מקנאת.‬
‫קדימה, קאסי, בואי נלך!‬ ‫-בסדר, רק שנייה.‬
‫את שונה כשאת איתם, את יודעת?‬
‫אני מה?‬
‫כאילו שנדמה לך שאת לא שווה כלום‬ ‫אם לא רואים אותך.‬
‫לפחות אני מסתובבת ומכירה אנשים,‬ ‫ולא מתחבאת מאחורי שולחן עבודה.‬
‫כי אני חושבת‬ ‫שיש בחיים עוד דברים חוץ ממסיבות‬
‫ומלדעת איך קוראים לכל ברמן בעיר.‬
‫הנה זה בא. החיים שלי לא חשובים‬ ‫כי הם חיי חברה.‬
‫זה שאני לא מדענית כמוך‬ ‫לא אומר שאני לא עובדת קשה.‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬ ‫-אבל לזה התכוונת.‬
‫אני שמה לב שאת רק מעמידה פנים‬ ‫כשאת מתעניינת באיזה אירוע שהפקתי,‬
‫או להערות שבדרך אגב שלך‬ ‫על זה שאני אף פעם לא בבית.‬
‫כאילו שאת לא מעמידה פנים שאת מבינה אותי.‬
‫תגידי לי במה אני עובדת.‬
‫את עובדת במוזיאון.‬
‫אבל מה אני עושה שם?‬
‫לא יודעת. אני לא מבינה בזה!‬
‫ואני לא מבינה בדברים שלך.‬
‫קלאסי.‬
‫אנחנו לא מבלות יותר ביחד.‬
‫רק שתינו.‬
‫אנחנו עסוקות. נצטרך פשוט להשתפר‬ ‫בלמצוא זמן אחת בשביל השנייה.‬
‫אני לא יודעת, קאסי, אני לא חושבת‬ ‫שחברות צריכה להיות כמו עבודה.‬
‫אני לא חושבת שזה ככה, ליסה.‬
‫אבל לפי ההבעה שלך אני מבינה שאת כן.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא רוצה‬ ‫שנישאר חברות הכי טובות בגלל הרגל.‬
‫אני… הרגל?‬
‫זהו? את אומרת דבר כזה והולכת?‬
‫אולי הגיע הזמן ששתינו נודה‬ ‫שאנחנו גדולות אחת על השנייה.‬
‫מי מוכן ללכת לבית של רודי?‬
‫בואו נעשה את זה! סליחה, חבר'ה.‬
‫החיוך של מונה חסר לה.‬
‫הנה חלק.‬
‫נשים אותו שם.‬
‫זה יסדר את זה.‬
‫אוי, לא.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫אוי, לא, לא.‬
‫איזו טיפשה.‬
‫- הכול על למעלה‬ ‫חבל שהגעת למטה -‬
‫- מה חדר ההמתנה שלך אומר עלייך‬ ‫צומת הביניים -‬
‫שלום.‬
‫סליחה.‬
‫הסרטון נהיה ויראלי?‬
‫את ערה!‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫אל תדאגי, זה מחקר. הוא לא נהיה ויראלי.‬
‫אני ואל. אני אהיה האחראית שלך‬ ‫בתהליך המעבר.‬
‫נחמד להכיר אותך סוף סוף,‬ ‫גברת קסנדרה אדליין גרסיה.‬
‫לפי המידע שבידיי, את מכונה קאסי, את בת 25…‬
‫בעוד כמה ימים.‬
‫ההורים, האווי וסופיה, גרושים.‬
‫נולדת ב-31 במאי, ומתת ב-25.‬
‫מתתי?‬
‫סליחה, מתת ב-26 במאי.‬
‫מי את?‬
‫אני ואל,‬ ‫המוכרת גם כמלאכית השומרת הזמנית שלך.‬
‫את לא נראית כמו מלאכית.‬ ‫לא אמורה להיות לך הילה?‬
‫הילות הן לאירועים מיוחדים בלבד.‬ ‫-מה עם כנפיים?‬
‫לא, הוצאנו אותן משימוש כבר לפני שנים.‬
‫בסדר, לא יכול להיות שזה קורה באמת.‬
‫בדיוק הייתי עם החברים שלי.‬
‫אני יודעת! שתיתי שמפניה עם שבבי זהב.‬
‫לפעמים זה גורם להזיות, ואני הוזה.‬
‫לא, זאת לא הזיה. החלק הזה תמיד קשה.‬
‫איך להגיד את זה?‬
‫כן, את מתה.‬
‫תפסיקי להגיד את זה!‬ ‫-ראית בעצמך…‬
‫מתתי בחדר האמבטיה?‬ ‫-כן.‬
‫זה הולך ומתדרדר.‬
‫תקשיבי, יהיה בסדר.‬
‫החדשות הטובות הן‬ ‫שהחלק הכי רע כבר מאחורייך, כי את מ…‬
‫את כבר לא חיה.‬
‫את לא צריכה להתמודד‬ ‫עם כל המטרדים האנושיים,‬
‫את יודעת, שברון לב או כאבי מחזור.‬
‫תחשבי על העולם הבא כעל יום ארוך בספא.‬
‫ואם יש לך מזל, הוא יכול להימשך לנצח.‬
‫אז עליתי למעלה?‬
‫טוב…‬ ‫-אנחנו למטה? ירדתי למטה?‬
‫את באמצע. קוראים למקום הזה "הביניים".‬
‫מקום לקהל הרגיל?‬
‫בטח. זה חדר ההמתנה הפרטי שלך.‬ ‫החלל הבטוח שלך.‬
‫הוא מעוצב במיוחד על פי טעמך,‬ ‫כדי שהמעבר יהיה יותר… נוח.‬
‫אז כל מי שמת נמצא בביניים?‬
‫לא. לא, לא. אולי כדאי שאתן לך עלון הסבר.‬
‫אני לא צריכה עלון! פשוט תגידי לי.‬
‫זה לא יכול להיות יותר מטורף מכל השאר.‬
‫אזור הביניים נועד‬ ‫למי שיש להם עניינים לא פתורים בכדור הארץ,‬
‫כמוך.‬
‫איזה עניין לא פתור?‬
‫תקבלי הזדמנות שנייה להסדיר עניינים‬
‫עם קבוצת אנשים מצומצמת,‬
‫ואם תצליחי, תישלחי למעלה.‬
‫ואם לא, את יודעת…‬
‫פשוט… כן…‬
‫כן.‬ ‫-ל…?‬
‫כן.‬
‫חשבתי שזה לרוצחים‬ ‫ולאנשים שלא אוהבים את ביונסה.‬
‫אני מעריצה גאה של ביונסה.‬ ‫-כן.‬
‫לא, יש דרגות. כן.‬
‫את רוצה להיות למעלה. תאמיני לי.‬
‫את מוכנה לפגוש את הרשימה?‬
‫עכשיו? לא, אני לא מוכנה!‬
‫זה היה כמו לנסוע ברכבת הרים‬ ‫אחורה בכיסוי עיניים.‬
‫בסוף מתרגלים.‬
‫רגע, אנחנו בבית של אבא שלי.‬
‫היי, אבא!‬
‫היי.‬
‫היי!‬
‫למה הוא לא מגיב?‬
‫הוא לא יכול לראות או לשמוע אותך.‬
‫אף אחד לא יכול.‬
‫מה? זה לא יכול להיות נכון.‬
‫אי אפשר להסתכן בזה שנפחיד אנשים‬ ‫בכדור הארץ. הם ממש… שבירים.‬
‫שלום? אבא!‬
‫זאת אני, קאסי. הבת היחידה והאהובה שלך.‬
‫לי אתה לא מרשה לאכול ג'אנק-פוד.‬
‫מה קורה פה?‬
‫ולמה הבית כל כך מבולגן? זה…‬
‫זה לא מתאים לו.‬
‫הוא "אבא מסתכל למטה".‬ ‫הוא בקטע של חיים בריאים,‬
‫הוא אפילו מכין בעצמו קמבוצ'ה.‬
‫כמה זמן אני כבר מתה?‬
‫ואל, כמה זמן?‬
‫שנה.‬ ‫-שנה?‬
‫חשבתי שיום אחד.‬
‫הזמן עובד אחרת שם למעלה.‬
‫אולי הייתי צריכה לקחת עלון.‬
‫הפעם האחרונה שהוא היה ככה‬ ‫הייתה כשאמא שלי עזבה.‬
‫אחרי ש…‬
‫הלכת לעולמך,‬
‫הוא ויתר.‬
‫מתי ראית אותו לאחרונה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫כל הזמן התכוונתי לבקר,‬ ‫אבל היו כל מיני אירועים.‬
‫עשיתי לו לייק לפוסט. זה נחשב?‬
‫כן.‬
‫בגלל זה הוא ברשימה שלי?‬
‫הוא באבל.‬
‫הוא צריך סיבה לחוש שוב תקווה.‬
‫תגידי לי מה לעשות.‬
‫כדאי שתראי את שאר הרשימה שלך.‬
‫ליסה? באמת? ואל, לא. שלילי מוחלט.‬
‫אין שלילי מוחלט. אין אפילו שלילי רגיל.‬
‫ואם אני אהיה קטלנית עם אבא שלי?‬ ‫לא קטלנית, קטלנית. הבנת אותי.‬
‫אולי נעמיד פנים שליסה לא ברשימה?‬
‫למה את כל כך פוחדת‬ ‫לפגוש את החברה הכי טובה שלך?‬
‫הכי טובה לשעבר, ואני לא פוחדת.‬
‫יש בינינו יותר מדי משקעים.‬
‫חוץ מזה, אני לא יודעת אם אני רוצה.‬ ‫יש חברויות שפשוט נגמרות.‬
‫אני לא אמורה לקבוע מי ברשימה שלי?‬ ‫זה העולם הבא שלי.‬
‫היא מתחבאת בעבודה מאז שעזבת.‬
‫היא האחרונה שיוצאת. זה ככה בכל יום.‬
‫אולי נדלג על ליסה ונעבור לשם הבא?‬
‫אני אסכים, בלי תלונות. אני נשבעת.‬ ‫-לא, אני לא עושה דברים כאלה.‬
‫אבל אני אראה לך מי עוד ברשימה שלך.‬
‫הלוואי שזה קופ.‬
‫איך את עושה את זה?‬
‫גם את יכולה.‬ ‫זה חלק מחבילת המלאכים הבסיסית.‬
‫פשוט תתמקדי במקום שאת רוצה להגיע אליו,‬ ‫תנקשי או תהנהני…‬
‫אני מכירה מלאכית שאוהבת לקרוץ.‬
‫תעשי משהו משלך, ואז תגיעי.‬
‫אז אני יכולה להגיע לכל מקום?‬
‫לא לכל מקום.‬
‫את יכולה להשתגר רק למקומות שאת נחוצה בהם.‬
‫בלי סטיות מהדרך.‬
‫הבנתי.‬ ‫-טוב, נחזור לרשימה.‬
‫אני לא יודעת אם אני מוכנה לעוד.‬ ‫-מורגן! יותר לאט.‬
‫חכי לאמא!‬
‫את ממש מהירה.‬
‫זאת…‬ ‫-אמא שלך.‬
‫לא קראתי לה ככה מאז שהיא עזבה את הבית.‬
‫מבחינתי היא סופיה.‬
‫זאת אחותי למחצה?‬
‫לא פגשתי אותה.‬
‫אז באמת יש לך עניינים לא פתורים.‬
‫אפשר ללכת, בבקשה?‬
‫יש רק שלושה שמות.‬
‫הם לא קלים.‬
‫את יכולה לעשות את זה, קאסי.‬
‫אני מאמינה בך!‬ ‫-רק את.‬
‫יש לך את חמשת הימים‬ ‫שנותרו עד יום ההולדת שלך‬
‫כדי להשלים את הרשימה.‬
‫רגע, חמישה ימים?‬
‫בטח, למה לא? אולי נסתפק ביומיים?‬
‫עדיף לדחוס הכול ליום אחד!‬
‫תחשבי שאת בקאסי-פלוזה, מהדורת העולם הבא.‬
‫כאילו…‬
‫לא, את צודקת. כן.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, השם ייעלם מהרשימה‬ ‫כשייקבע שהסיפור נסגר.‬
‫איך אני אמורה לעשות את זה בלי לתקשר?‬
‫את תמצאי דרך.‬
‫אני יכולה לשלוח סמס? ציוץ? טיקטוק?‬
‫לא, לא והתשובה בהחלט שלילית.‬
‫אני מקבלת לפחות כוח-על‬ ‫כמו שליטה מוחית או משהו?‬
‫זה למלאכים שומרים בלבד.‬
‫העניין הוא שתלמדי‬ ‫להתחבר באמת לאנשים הכי קרובים אלייך.‬
‫ואם אני לא אצליח?‬
‫אני אהיה פה אם תצטרכי אותי.‬
‫חוץ מאשר בין 12 לארבע.‬
‫אני צוחקת. זאת בדיחה.‬
‫אני תמיד אהיה פה בשבילך.‬
‫יש עוד משהו לפני שנתחיל?‬
‫טוב…‬
‫למען האמת, אני…‬
‫רציתי לדעת…‬
‫כן, אני יודעת על מה את חושבת.‬
‫וכן,‬
‫תוכלי להחליף בגדים.‬
‫פשוט תעצמי עיניים,‬ ‫ותדמייני את מה שאת רוצה ללבוש.‬
‫אבל שתדעי,‬ ‫את יכולה להחליף בגדים רק פעם ביום,‬
‫אז תדאגי שזה ישנה משהו.‬
‫ממש נוצץ.‬
‫זה אולי החלק האהוב עליי בלהיות פה.‬
‫- 4 ימים, 23:59:59 שעות -‬
‫באמת הגיע הזמן, כנראה.‬
‫שמישהו יתקשר למרי קונדו,‬ ‫כי האושר לא מנצנץ פה.‬
‫קודם כול ליסה.‬
‫יופי.‬
‫צריך לתלוש את הפלסטר, כנראה.‬
‫בסדר.‬
‫מה ואל הייתה עושה?‬
‫הצלחתי.‬
‫מה, בשם הגיימרים הגיקים…?‬
‫מי את, ומה עשית לחדר שלי?‬
‫היי.‬
‫השכן החמוד עדיין גר פה. אתם כבר מאוהבים?‬
‫היי, אתה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫הגעת הביתה רק עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫אני באמצע הלחנת משחק‬
‫על ויקינגים זומבים שרוכבים על אופנועים‬ ‫אחרי שהעולם נחרב.‬
‫כשאומרים את זה בקול רם זה נשמע לא משהו,‬
‫אבל הוא די מעולה.‬
‫אם את בקטע של ויקינגים זומבים‬ ‫שרוכבים על אופנועים אחרי שהעולם נחרב.‬
‫את הולכת לעבודה מוקדם. אין לי שעון.‬
‫כן, אני…‬
‫אני אוהבת להגיע לפני כולם. השלווה פשוט…‬
‫מרגיעה.‬
‫בדיוק.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מבין.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫נקווה שיום אחד,‬ ‫כשלוחות הזמנים שלנו יסתדרו,‬
‫נוכל לבלות כמו שצריך?‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫כן, בסדר. בסדר, כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני אשמח.‬ ‫-מעולה.‬
‫טוב, אני הולכת.‬ ‫-כן.‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬ ‫-תודה. גם לך.‬
‫טוב לראות אותך. ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫עברה שנה, ועוד לא יצאת איתו?‬
‫טוב שחזרתי.‬
‫אז איך שנגמר בינינו… מה שנקרא תזמון רע.‬
‫את עדיין כועסת עליי?‬
‫אני יודעת שאני אמורה עדיין לכעוס עלייך,‬ ‫אבל נדמה לי שזה לא מתאים יותר.‬
‫מתי המקום הזה נפתח?‬
‫אני שונאת להיות מנותקת.‬
‫בוקר טוב, אמי. מה שלומך?‬
‫היי. ההזמנה שלך מחכה.‬
‫אוי, אמי… את מפנקת אותי.‬
‫מי זאת אמי?‬ ‫אני מכירה את כל החברות שלך, אבל לא אותה.‬
‫בסדר.‬ ‫-טה-דה!‬
‫מה הריח הזה?‬
‫אני מנסה מתכון חדש לבראוניז.‬ ‫בדיוק הוצאתי אותם מהתנור. רוצה לטעום?‬
‫תמיד אהיה עכברת המעבדה שלך.‬
‫אז איך הולך? את מרגישה שקצת יותר התמקמת?‬
‫הכול טוב.‬
‫עוד לא ראיתי כל כך את העיר.‬ ‫כדאי שאצא יותר.‬
‫מאפים הם לא השותפים הכי טובים לשיחה.‬
‫גם עצמות לא.‬
‫חשבתי לעשות מסיבה לכבוד שנה לחנות.‬
‫ממש מגניב!‬ ‫-זהירות, זה חם.‬
‫בסדר.‬
‫אני מתגעגעת לבראוניז.‬ ‫למה לא מתתי מרוב שוקולד?‬
‫טוב, זה מדהים.‬
‫הכנתי אותם עם אהבה. ועם אגבה.‬
‫אני צריכה ללכת לעבודה, אבל תודה. להתראות.‬
‫ביי בינתיים.‬ ‫-ביי!‬
‫ביי.‬
‫אז איך הולך לך עם הרשימה שלך?‬
‫אתה טיפוס שקט, מה?‬
‫אז…‬
‫אלה החיים שלך עכשיו.‬
‫בסדר.‬
‫הגעת לפניי לעבודה. שוב.‬
‫מתוחה.‬
‫לקחת משהו?‬
‫בפעם הבאה תביאי מספיק לכל הכיתה.‬
‫כן.‬
‫מה אתה רוצה, ראג'?‬ ‫-שמעת?‬
‫אם שמעתי מה?‬
‫ד"ר רדינג תנהל בקיץ חפירות בהל'ס קריק,‬
‫והיא מחפשת חוקרת שטח זוטרה שתצטרף אליה.‬
‫ד"ר מריון רדינג? אתה עובד עליי?‬
‫זה לא הכול. הגדולה בכל הזמנים תגיע למשרד,‬
‫כדי לקיים ראיונות. אני הולך להירשם ב…‬
‫חדר המנוחה.‬
‫דף הרשמה.‬
‫ממש רטרו, אבל אהבתי.‬
‫למה את מחכה? תכתבי את השם שלך.‬
‫ל-י…‬
‫תחרות רצינית, מה?‬
‫והיא תבחר רק מועמד אחד.‬
‫נדמה לי שכולנו יודעים את מי.‬
‫ר-א-ג' ב-ר-י-ט-ו.‬
‫נשארו רק ארבעה מקומות.‬
‫אל תקשיבי לו. הוא מנסה להפחיד אותך,‬ ‫בדרך הכי עלובה שיש.‬
‫אני ארשם אחר כך.‬
‫יש לי הרבה עבודה,‬ ‫אז אני לא יכולה לחשוב על זה כרגע.‬
‫בטח.‬
‫את מוותרת?‬
‫זה שלך, בריטו.‬
‫מה כל כך חשוב?‬
‫השארתי חוואי אחד בחדר המתנה שנראה כמו אסם.‬ ‫את בסדר?‬
‫זאת ליסה.‬
‫היא ממש עקשנית. אני לא חושבת שזה יעבוד.‬
‫נראה שהיא לא מתגעגעת אליי.‬ ‫לא נשאר ממני זכר בשום מקום.‬
‫ותקלטי, החליפה אותי שותפה‬ ‫שתקועה עמוק ברשת האפלה.‬
‫למה את לא אומרת כלום?‬ ‫-את אומרת מספיק בשביל שתינו.‬
‫תקשיבי, אני יודעת שקשה לחזור.‬
‫אבל לא שכחו אותך.‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫אולי אם נפסיק עם כל ה"אני",‬ ‫ונסתכל יותר טוב,‬
‫תגלי שהיא דווקא צריכה אותך.‬
‫למה את ישנה?‬
‫יש בחוץ עולם שלם, ואת מפספסת אותו.‬
‫ליסה, תתעוררי.‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫ליסה, תתעוררי!‬
‫תתעוררי! תתעוררי!‬
‫תתעוררי!‬
‫באמת, ואל, זה לא הוגן.‬
‫איך אני אמורה להצליח אם החברה הכי טובה שלי‬ ‫לא רואה ולא שומעת אותי?‬
‫קצת עזרה, בבקשה!‬
‫פייפר, תנמיכי את המשחק.‬
‫אני מנסה לישון.‬
‫למה את לא נותנת לי לישון?‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אבל זה עבד!‬
‫לא יכול להיות שאת פה.‬
‫את רואה אותי?‬
‫זה חלום. אולי זה סיוט. יש לחץ בעבודה.‬
‫את גם שומעת אותי?‬
‫זה לא אמור לקרות.‬
‫אדיר! ומטורף, אבל בעיקר אדיר.‬
‫את לא פה. לא. את מתה.‬
‫כן, מבאס.‬
‫אני לא מאמינה במה שלא תהיי.‬
‫אני לא משהו מפחיד! אני מלאכית שומרת זוטרה.‬ ‫טוב, זה לא רשמי.‬
‫לא בטוח שיש דבר כזה, אבל ככה אני מבינה.‬ ‫בכל מקרה, התואר לא חשוב כרגע.‬
‫אני אחזור.‬
‫לא במובן מבשר רעות, במובן טוב.‬
‫נחמד שאני יכולה לדבר איתך שוב.‬
‫בבקשה, אל תהיי פה. בבקשה, אל…‬
‫סליחה על ההפרעה,‬ ‫אבל בחיים לא תאמיני מה קרה. ליסה…‬
‫יכולה לשמוע ולראות אותך.‬ ‫כן, כולם יודעים. מדברים עלייך.‬
‫שמעתי על זה, אבל אף פעם לא חוויתי את זה.‬
‫יצירת קשר הייתה נפוצה פעם,‬
‫אבל עכשיו, בגלל הסחות הדעת,‬ ‫היא כמעט ולא קיימת.‬
‫זה קרה.‬
‫אי אפשר לשכוח את הפעם הראשונה שחברה שלך‬ ‫מסתכלת עלייך באימה טהורה.‬
‫כולם בוהים בי כאילו שאני חד-קרן.‬
‫זאת מאורת המלאכים, מרכז הפיקוד של הביניים.‬
‫החד-קרניים נמצאים באזור אחר.‬
‫ספר? באמת?‬
‫כן. את לא מתה על ספרים?‬
‫בסדר.‬
‫- ראית אותי. מה עכשיו? -‬
‫הנה.‬
‫כן, כן, כן. הנה.‬
‫בסדר. זה די נדיר.‬
‫"שוכני אזור הביניים‬ ‫יכולים להשפיע על העולם הגשמי‬
‫כשמושא המשימה רואה אותם.‬
‫הדבר קורה לרוב במקרים‬
‫בהם הקשר בין המעורבים היה חזק במיוחד.‬
‫יש המכנים אנשים כאלה 'נפשות תאומות'."‬
‫אז…‬
‫אולי זאת תקלה במערכת,‬
‫או שזה בגלל הקשר בינך לבין ליסה.‬
‫כדאי לבדוק.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה, תתחילי לדבר עם מישהו. נראה מה יקרה.‬
‫בסדר. היי! מה קורה?‬
‫תמשיכי.‬
‫הי, חבר'ה, איך הולך?‬
‫שלום?‬
‫גבירותיי! אהבתי את הנעליים שלך.‬
‫לא? כלום?‬
‫בסדר. אף אחד לא מגיב.‬
‫לרוב אני במרכז המסיבה, לא בשוליים.‬ ‫זה… מוזר.‬
‫את נראית עליזה‬ ‫יחסית למישהי שמנסה לתקן תקלה במערכת.‬
‫יש כל כך הרבה אנרגיה.‬
‫יפהפה, לא?‬
‫את מכירה את הביטוי "מלאך על הכתף"?‬ ‫זה מה שאני רוצה להיות.‬
‫מלאכית שומרת, שנוכחת בכל שלבי החיים.‬
‫לא רק בסוף.‬
‫למה שלא תעשי את זה?‬ ‫-ההחלטה לא בידיי.‬
‫הכלב הזה נובח עליי?‬
‫הוא יכול לראות אותך!‬
‫בעלי חיים יותר פתוחים לעולם הרוחני.‬ ‫גם חלק מהילדים.‬
‫לא, חמוד, אנחנו עובדות. תחזור לבעלים שלך.‬
‫לך.‬
‫אז אנחנו יכולות לדבר עם חיות?‬
‫לא אנחנו, אני. זה לא לדרגה שלך.‬
‫מצטערת.‬
‫טוב, אז אין תגובה מזרים.‬
‫זה טוב, בעצם. פחות בלגן לסדר.‬
‫צריך לנסות עם מישהו שקרוב אלייך.‬
‫לא קרה הרבה מאז שדיברתי איתך לאחרונה.‬
‫הוא מנסה לדבר אליי?‬
‫הפסקתי לצאת‬ ‫עם האישה שסיפרתי לך עליה, מריה.‬
‫היא נחמדה. אני פשוט עדיין לא מוכן.‬
‫הוא עושה את זה מאז שעזבת. זה מנחם אותו.‬
‫כל החדר הזה מנחם אותו.‬
‫הולך לי טוב בסטודיו.‬
‫אני עדיין מתמקד יותר בניהול שלו‬ ‫מאשר בלימוד.‬
‫ביקשו ממני לחזור ללמד בזריחה.‬ ‫נראה לי שכדאי שאעשה את זה.‬
‫אני פשוט מרגיש אשם כשאני ממשיך כרגיל,‬ ‫כי את לא יכולה.‬
‫אני מתגעגע אלייך, ילדונת.‬
‫כל מה שרציתי היה להגן עלייך,‬ ‫וגם את זה לא הצלחתי.‬
‫אבל הגנת עליי, אבא.‬
‫את זוכרת את השיר שהייתי שר לך כשהיית קטנה?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫תנסה, אולי אזכר.‬
‫זה היה מזמן.‬
‫סליחה שלא ביקרתי הרבה.‬
‫שצחקתי על הפוסטים של "אבא מסתכל למטה".‬
‫אני אודיע לך שאני בסדר.‬
‫איכשהו.‬
‫אפשר לנסות את אמא שלך.‬
‫אני עוד לא מוכנה לזה.‬
‫אני חוזרת לליסה. אני רוצה לסדר את זה.‬
‫זה יהיה היום השני, אז תדאגי שזה ישנה משהו.‬
‫אני עוברת שבץ, זה ברור.‬
‫חכי. ליסה, חכי.‬
‫הרגשת את זה?‬ ‫-זה לא קורה.‬
‫תני לי להסביר, טוב? או לפחות לנסות.‬
‫יש רשימה, וכדי שאכנס למסיבה הגדולה בשמיים…‬
‫לכי מפה.‬
‫דלת? באמת?‬
‫נו, באמת!‬
‫בואו ננתח מאובנים!‬
‫אני לא אפגע בך. אני רק רוצה לדבר.‬
‫בסדר, אם את לא רוצה לדבר עכשיו,‬ ‫אז לא חובה.‬
‫בסדר. אני הולכת לשום מקום עד שנדבר.‬
‫לא, אני פשוט עובדת יותר מדי.‬
‫עבודה קשה עלולה לגרום להזיות.‬
‫טוב, אני חולה. אני ממש חולה.‬
‫אחרת, זה לא הגיוני.‬ ‫-אולי לא, אבל זה קורה.‬
‫אל תתביישו, בואו לטעום.‬
‫למה לחכות שיהיה מאוחר?‬
‫את נראית כמו מישהי‬ ‫שנגיסה מפרצל קרמל ומוקה לא תזיק לה.‬
‫בסדר.‬
‫או שתיים.‬
‫בואי נכניס אותך.‬
‫למקום הזה יש המון פוטנציאל,‬ ‫אבל מה הקטע של המפיות?‬
‫את רוצה תה מרגיע, או…?‬
‫לא, אני לא צריכה משהו מרגיע.‬
‫אני צריכה מגרש שדים.‬
‫בזה אני לא יכולה לעזור.‬
‫טוב, היום יום השנה‬ ‫למותה של החברה הכי טובה שלי.‬
‫נדמה לי שאני קצת משתגעת מזה.‬ ‫-השותפה שלך? שסיפרת לי עליה?‬
‫סיפרת לה עליי?‬ ‫-כן, קאסי.‬
‫זה יישמע ממש מוזר,‬
‫אבל היא מדברת איתי,‬
‫ואני רואה אותה.‬
‫זה לא נשמע מוזר בכלל.‬ ‫היא הייתה החברה הכי טובה שלך. היא חלק ממך.‬
‫תודה שנתת לי לשחרר את זה.‬
‫אני פשוט… הייתי ממש צריכה לדבר עם מישהי.‬
‫היא פה עכשיו?‬
‫בום!‬
‫כן. היא…‬
‫היא חושבת שהחנות שלך צריכה מהפך.‬
‫אני פתוחה לכל דבר שיעודד אנשים להיכנס.‬
‫את רואה? היא מסכימה איתי.‬ ‫אמי מתחילה למצוא חן בעיניי.‬
‫כל אחת מתמודדת עם אבל בדרך שלה.‬
‫לדעתי זאת מחמאה שהם חוזרים.‬
‫אני לא מרגישה שזאת מחמאה.‬
‫החברה שלך רוצה אקלר?‬ ‫-אל תעודדי אותה, בבקשה.‬
‫תודה שאת מבינה, אמי, תודה. פשוט…‬
‫אני חושבת שאני צריכה להיות קצת לבד.‬ ‫אני פשוט אעשה את זה.‬
‫מי מסרבת לאקלר?‬ ‫אני לא יכולה לאכול, והייתי לוקחת אותו.‬
‫את מוכנה לתת לי קצת מרחב?‬
‫בסדר.‬
‫איך היה הטיול?‬ ‫-טוב, זהו זה.‬
‫אני אחפש פסיכולוג בגוגל.‬
‫לא התכוונתי להפחיד אותך.‬ ‫גם אני מנסה להבין מה קורה פה.‬
‫תקשיבי, זה קורה בגלל הריב ההוא?‬
‫אם הייתי יודעת‬ ‫שזאת הפעם האחרונה שאנחנו מתראות…‬
‫גם אני הייתי מתנהגת אחרת.‬
‫בגלל זה את פה? בגלל מה שאמרתי?‬
‫לדברי…‬
‫אלוהים?‬ ‫-ואל.‬
‫אישה? ידעתי!‬
‫ואל אחראית עליי.‬ ‫היא המלאכית השומרת הזמנית שלי.‬
‫כדי לעלות למעלה, בואי נחזיק אצבעות,‬
‫אני אמורה לעזור לך, לאבא שלי‬ ‫ולאמא שלי, משום מה.‬
‫אני לא צריכה עזרה.‬
‫לא הכנתי את הרשימה.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫מצאתי את זה מתחת למיטה שלך.‬
‫אבא שלך לקח את שאר הדברים שלך.‬
‫את לא תזהי את החדר שלך.‬ ‫-ראיתי.‬
‫משהו אמר לי לשמור את הקופסה.‬
‫חשבתי ששכחת אותי.‬ ‫-מה?‬
‫היינו זו בחיים של זו‬ ‫מאז שאני זוכרת את עצמי.‬
‫איך יכולת לחשוב ככה?‬
‫המוות יוצר הרבה חוסר ביטחון.‬
‫הן מאמא שלך?‬
‫כן.‬
‫גלויות מכל המקומות המדהימים שהיא ביקרה בהם‬ ‫אחרי שהיא עזבה אותנו.‬
‫היי,‬
‫את אולי…‬
‫רוצה במקרה…‬
‫לעשות פאזל?‬
‫הוא עדיין אצלך.‬
‫יכול להיות שחלק מהחלקים חסרים.‬
‫מצאתי אותו על הרצפה באותו בוקר.‬
‫הפעם אסור להשאיר את מונה בלי חיוך.‬
‫אני לא יודעת מה קורה,‬ ‫ואני בטח צריכה לקבוע בדיקת MRI,‬
‫אבל ממש נחמד שחזרת.‬
‫ממש נחמד לחזור.‬
‫היי, פייפר.‬
‫את בסדר?‬
‫לא.‬
‫מה היא עושה שם?‬ ‫-מלבינה כספים, פורצת למחשבים.‬
‫דברים רגילים של שותפות.‬
‫כמעט כמו פעם.‬ ‫-כמעט.‬
‫את יודעת מה יעזור?‬ ‫-המוזיקה של החבר שלך, קופ?‬
‫אני לא קובעת את מי לאהוב!‬
‫שכחת שאני הכרתי לך את הגאונות שלו.‬
‫הוא הנפש התאומה שלי. היה לו שיר חדש.‬
‫אלבום חדש!‬ ‫-באמת? פספסתי המון דברים.‬
‫היי, גוגל, תשמיעי את "דרייב" של קופ.‬
‫מסיבת ריקודים ספונטנית!‬ ‫-מסיבת ריקודים ספונטנית!‬
‫ידעתי שתאהבי אותו!‬
‫היי.‬
‫אני יורדת למטה. אני יורדת למטה.‬
‫היא ממשיכה! היא ממשיכה!‬
‫אהבתי!‬
‫את רוקדת יפה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-אני כבר לא צריכה אוכל.‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני לא יכולה לדמיין עולם בלי נודלס קר.‬
‫אני חושבת שאכלתי יותר בבית שלך מאשר אצלי.‬
‫במיוחד כשאבא שלי עוד למד לבשל. את זוכרת?‬
‫את יודעת שההורים שלי אוהבים אותך.‬ ‫-ואני אוהבת אותם.‬
‫אני יודעת שחשבת‬ ‫שאבא שלך מגונן עלייך יותר מדי.‬
‫הוא חנק אותי.‬ ‫-אבל הוא עשה כמיטב יכולתו, קאסי.‬
‫כן.‬
‫כן, אני מתחילה להבין את זה.‬
‫זה מהשכן?‬
‫זה לא מעצבן?‬
‫זה לא מעצבן אותי.‬
‫לא, הוא פשוט מוכשר מאוד וחתיך וחכם.‬
‫את עדיין דלוקה עליו!‬
‫אז מה תעשי בקשר לזה?‬
‫ממש כלום.‬
‫אנחנו בסדר כמו שאנחנו.‬
‫אני לא רוצה לסבך הכול.‬ ‫-מה יש לסבך?‬
‫אם לא תלכי על מה שאת רוצה,‬ ‫איך תקבלי את זה? כמו עם הראיון.‬
‫את יודעת שאת רוצה, אבל אפילו לא נרשמת.‬
‫איך את יודעת על זה?‬ ‫-אני בכל מקום.‬
‫יחסית למישהי שחוקרת עצמות,‬ ‫את צריכה לפתח עמוד שדרה.‬
‫כמה זמן חיכית להגיד את זה?‬ ‫-מתי אמרת לי מה את לומדת?‬
‫תמיד ידעת מה את רוצה להיות,‬ ‫ותמיד הערצתי את זה.‬
‫באמת? כי היית צוחקת עליי די הרבה‬ ‫על זה שאני ממוקדת בעבודה.‬
‫כן, זאת אני שהייתה בחיים, והיא טעתה מאוד.‬
‫זהו זה.‬
‫בשביל זה אני פה.‬
‫אני אחבר בינך לבין מקס החלומי!‬
‫אני בטוחה שיש סיבות יותר מהותיות…‬
‫שקט. זה החימום שלי.‬
‫אם אנחנו שומעות את המוזיקה שלו,‬ ‫אז הוא שומע את שלנו.‬
‫וכיוון שאת לא תלכי אליו,‬ ‫הגיע הזמן שהוא יבוא אלייך.‬
‫גוגל, תשמיעי שוב את קופ.‬
‫תשמיעי שוב את קופ.‬ ‫-אני לא בטוחה שהיא מדברת מלאכית.‬
‫קצת עזרה, בבקשה?‬
‫היי, גוגל, תשמיעי שוב את קופ.‬
‫תגידי לה להגביר,‬ ‫שיישמע כאילו את עושה כיף של החיים.‬
‫הסקרנות תכה בו, והוא לא יוכל להתאפק.‬ ‫זה מדעי.‬
‫היי, גוגל, שיא הווליום, בבקשה.‬
‫כן.‬
‫טוב, מה לעשות עכשיו?‬ ‫-בסדר, חכי.‬
‫שלוש,‬
‫שתיים…‬
‫מה קרה לאחת?‬
‫הוא יותר ביישן ממה שחשבתי.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-דופקת בדלת שלו.‬
‫לא!‬ ‫-אני עושה את זה.‬
‫קאסי, איזה מביכה!‬
‫היי, שמעתי שאת מקשיבה למוזיקה.‬ ‫התכוונתי לדפוק,‬
‫אבל לא רציתי להפריע, אז עוד לא דפקתי.‬
‫את עושה פה מסיבה?‬ ‫-מי, אני? לא.‬
‫אני סתם מקשיבה למוזיקה.‬
‫המוזיקה חזקה מדי? אני יכולה להנמיך.‬
‫היי, גוגל, תכבי את השיר.‬
‫לא, את לא חייבת לעשות את זה בגללי.‬ ‫שיר מעולה.‬
‫אני יכולה להחזיר אותו.‬ ‫-רק אם את רוצה.‬
‫סליחה. תקשיבי,‬ ‫זוכרת שאמרנו שאנחנו רוצים לבלות ביחד?‬
‫קופ מצלם מחר קליפ.‬
‫מה?‬ ‫-וחבר שלי מביים אותו.‬
‫הוא שאל אם אני רוצה לבקר בסט.‬
‫אז חשבתי שאולי…‬
‫הוא משתפן. תזמיני אותו להיכנס.‬ ‫-די.‬
‫די מה?‬ ‫-לא אמרתי כלום. אמרת משהו?‬
‫תזמיני אותו להיכנס.‬
‫אתה רוצה להיכנס? נדמה לי שיש לי יין.‬
‫כן, בטח, אני אשמח.‬
‫בסדר. נעליים מגניבות.‬
‫ריח של ניקיון. התחלה טובה.‬
‫כן, פחות או יותר‬ ‫בדיוק כמו להיכנס לדירה שלי.‬
‫רק שהיא הרבה יותר גדולה,‬ ‫ויש בה הרבה פחות דברים.‬
‫ברור, מקס. החברה שלי גאונית.‬ ‫אתה יכול להשתפר.‬
‫לא נכון! את עושה פאזלים?‬
‫גם אני עושה פאזלים.‬
‫כן, אני יכול ללכת לאיבוד לכמה ימים‬ ‫כשאני עושה פאזל.‬
‫בדיוק חזרתי לפאזלים.‬ ‫-אין מצב.‬
‫החברה הכי טובה שלי, קאסי,‬ ‫ואני עשינו פאזלים כל הזמן.‬
‫הנה. מצאתי אותו בקצה המקרר,‬
‫אז אני לא בטוחה אם הוא טוב.‬
‫וינטג'. נחמד.‬
‫בשבילך רק הטוב ביותר, שכן.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫מקס, נעצרת פעם? איך דירוג האשראי שלך?‬
‫את בסדר?‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫היין מגעיל.‬
‫לחיים.‬
‫עכשיו אנחנו ביחד בעסק, לא?‬
‫הוא חמוד.‬
‫בטח היה קשה לאבד ככה את החברה שלך.‬
‫כמה זמן עבר? שנה?‬ ‫-כן, השבוע.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-תודה.‬
‫אבל לפעמים נדמה לי שהיא ממש מרחפת מעליי.‬
‫אני מפריעה. הבנתי את הרמז.‬ ‫אני אהיה בחדר שלך.‬
‫איך הדינוזאורים שלך? עדיין נכחדו?‬
‫כן, זה קרה.‬
‫אני עובדת בעיקר עם מאובנים.‬
‫יש משהו מנחם מאוד‬ ‫בלהחזיק את ההיסטוריה בידיים.‬
‫כן, אני מבין.‬ ‫יותר קל להאמין במשהו מוחשי, נכון?‬
‫בדיוק. כן. ככה חשבתי תמיד.‬
‫מאחת עד עשר,‬ ‫עד כמה את אוהבת את "פארק היורה"?‬
‫כאילו, עשרים.‬ ‫-עשרים!‬
‫היא צפתה בו כל הזמן.‬
‫כל הזמן.‬
‫צפיתי בו הרבה.‬
‫וגם ב"אינדיאנה ג'ונס".‬
‫אני מאשימה את הסרטים האלה בחנוניות שלי.‬
‫אני אוהב את החנוניות שלך.‬
‫מאוחר. כבר מאוחר.‬
‫אני…‬
‫אני צריכה לעבוד מחר.‬
‫כן, ברור.‬
‫טוב, תקשיבי…‬
‫תודה שהזמנת אותי.‬
‫ועל היין המפוקפק. הוא היה מצוין.‬
‫ונתראה… בקרוב. כן?‬
‫כן, כן.‬
‫מגניב.‬ ‫-מגניב.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫התחלה סבירה. עכשיו את צריכה‬ ‫רק ללמוד איך לנחות ביציבות.‬
‫הוא ממש מוצא חן בעיניי.‬
‫אז טוב שזרקת אותו מפה.‬
‫טוב. אני צריכה ללכת לישון.‬
‫ואל תסתכלי עליי ישנה. זה קריפי.‬
‫כן, הקברניטה.‬
‫גאה בך!‬
‫אלוהים, אני כל כך טיפשה.‬
‫מה חשבתי לעצמי?‬
‫למה זרקתי אותו מפה?‬
‫הרסתי הכול.‬
‫איזו טיפשה.‬
‫"תודה על היין"? מי אומר דבר כזה?‬ ‫כאילו שהיא הייתה המלצרית שלי.‬
‫למה אני לא מצליח להזמין אותה לדייט‬ ‫כמו בן אדם נורמלי?‬
‫הייתה לי הזדמנות, ופספסתי.‬
‫מה חשבתי לעצמי?‬
‫כאילו שיצאתי מהלוויה.‬ ‫-הם באמת נועדו זה לזו.‬
‫"אני אוהב את החנוניות שלך".‬ ‫מי אומר דבר כזה?‬
‫"היי, אני מקס, השכן המוזר.‬ ‫את לא תדברי איתי יותר."‬
‫מגניב. יופי, גבר. שיחקת אותה.‬
‫בסדר.‬
‫- רשימת מטלות -‬
‫- ללכת ל… -‬
‫איזה חמוד.‬
‫אני מאחרת!‬
‫- קופ -‬
‫- רשימת מטלות‬ ‫ללכת לצילומים של קופ -‬
‫מה? ברצינות? אין לי זמן לזה, קאסי.‬
‫בסדר.‬
‫פייפר, אל תשכחי את שכר הדירה!‬
‫לא ייאמן!‬
‫היי.‬ ‫-היי, סליחה. לא ראיתי אותך.‬
‫אני קצת בלחץ. אני מאחרת לעבודה, ואני…‬
‫זה בסדר. אני בדיוק בדרך לקנות קפה.‬
‫מקרה.‬ ‫-איזה צירוף מקרים.‬
‫כן, גם זאת דרך לתאר את זה.‬
‫תקשיבי, הייתי צריך לשאול אתמול,‬
‫אבל אולי את רוצה לבוא איתי‬ ‫לצילומי הקליפ של קופ?‬
‫חשבתי שיהיה מגניב לראות מה קורה מאחורי…‬
‫כן. כן.‬
‫מגניב. אני יכול לאסוף אותך בארבע,‬ ‫אם זה מסתדר?‬
‫ארבע?‬
‫אני לא בדיוק בחורה‬ ‫שיוצאת מוקדם מהעבודה, אבל למה לא?‬
‫כן. ארבע זה מעולה.‬
‫אל תאחרי.‬
‫מה עם הקפה שלך?‬
‫נכון! כן, לא, סליחה.‬
‫שכחתי שאני באמצע מכירה פומבית‬ ‫די אכזרית באיביי,‬
‫על קלטת וידאו מקורית‬ ‫של "המבוך" עם דייוויד בואי,‬
‫וממש כדאי שאחזור אליה.‬
‫אין מנוחה לרשעים וכל זה.‬ ‫אבל נתראה אחר כך, כן?‬
‫בסדר. נתראה אחר כך.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי.‬
‫תודה, פיה סנדקית שלי.‬
‫אני עושה את זה לא נכון?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו הצלחתי?‬
‫בסדר, זה הזמן‬ ‫לפרויקט "להוציא את אבא מהבאסה".‬
‫ממה להתחיל?‬
‫בחייך, אבא, אתה יודע שזה מפתה אותך.‬
‫זהו? אפילו לא כלב מסתכל למטה?‬
‫הבת שלך, שמתחמקת מיוגה, מנסה להתחבר איתך.‬
‫אני מבין רמז, יקום.‬
‫או קאסי.‬
‫- ליסה, סופיה (לשעבר אמא), אבא -‬
‫נראה טעים.‬ ‫-היא תמיד…‬
‫תענדי פעמון או משהו.‬
‫את מנסה להשתיק אותי?‬
‫אני לא רוצה שיחשבו שאני מדברת עם עצמי.‬
‫תסתכלי מסביב. כולם נראים‬ ‫כאילו שהם מדברים עם עצמם.‬
‫הבעיה שלנו היא עם לדבר אחד עם השני.‬
‫זה היה עמוק להפתיע.‬ ‫-יש לי רגעים.‬
‫זה אחד מהימים האלה.‬
‫למזלך, החברה הכי טובה שלך פה,‬ ‫אפילו אם היא עם אוזניות.‬
‫אני מנסה לעזור לאבא שלי.‬
‫את צריכה לראות את הבית שלו, איזה בלגן.‬ ‫והוא הפסיק לתרגל יוגה.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫ממש לא מתאים לו.‬
‫יודעת משהו? הוא לא פרסם פוסט כבר הרבה זמן.‬
‫כן. אני לא יכולה לתקשר איתו כמו איתך,‬ ‫אז אני מנסה להיות יצירתית.‬
‫אני…‬
‫ראיתי גם את סופיה.‬
‫היא הייתה עם הבת שלה. אחותי למחצה, מורגן.‬
‫הן שיחקו בפארק.‬ ‫-היא באה להלוויה שלך.‬
‫אני רוצה לשמוח בשמחתה, באמת,‬
‫אבל לראות אותה כל כך נטולת דאגות,‬
‫זה כואב. אני מתעצבנת, ו…‬
‫לא תגובה מלאכית במיוחד.‬
‫אני לא יודעת,‬
‫אבל זה באמת נשמע לי די אנושי.‬
‫אני לא יודעת איך לסדר את זה‬ ‫לפני שייגמר לי הזמן.‬
‫זמזום קטן. נראה מה זה.‬
‫"אבא מסתכל למטה" חזר!‬
‫מה שעשית עבד! זה עבד!‬
‫אז…‬
‫את מוכנה לדייט הגדול?‬ ‫-דייט? איזה דייט?‬
‫את צוחקת עליי? אני מתחרפנת!‬ ‫למה לדעתך אני אוכלת מרוב לחץ?‬
‫יש לך מזל שחזרתי.‬
‫אני יודעת.‬
‫זה בסדר, נכון?‬
‫זה מה שלובשים כשחולים‬ ‫והולכים לבית מרקחת לקנות סירופ נגד שיעול.‬
‫טוב, תירגעי, לא לכולנו‬ ‫יש מלאי אין סופי של בגדים.‬
‫אני מתה על זו.‬
‫כן. עם שפתון אדום.‬
‫טוב, אל תגזימי.‬ ‫-שפתון ורוד?‬
‫בסדר.‬
‫חכי!‬
‫השפתון הוורוד.‬ ‫-השפתון הוורוד.‬
‫בואי נראה.‬
‫כן, אהבתי. לא יודעת. זה מתאים לי?‬
‫את נראית מושלם.‬ ‫-באמת?‬
‫המלחין החמוד לא ידע מה קרה לו. בואי הנה.‬
‫הוא פה!‬
‫חכי!‬ ‫-טוב, בואי נלך.‬
‫חכי! עוד דבר אחד. חכי רגע.‬
‫תסתובבי.‬ ‫-תפסיקי להתיז עליי! די! הוא פה.‬
‫את נראית…‬
‫וואו.‬
‫גם אתה נראה וואו.‬
‫אחרייך.‬ ‫-תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫תודה.‬
‫והוא גם מנומס.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫כאילו שאפספס הזדמנות לראות את קופ במציאות.‬ ‫הוא לא ידע שאני פה.‬
‫קאסי!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-מצוין.‬
‫- מבט אחד -‬
‫"נדמה לי שמצאתי את הדבר האהוב עליי‬
‫והוא קרוב יותר ממה שהוא נראה‬
‫תפקחי את עיניי‬ ‫את יכולה לקחת אותי לשם?‬
‫אולי ראיתי אותך בחלום?‬
‫אני מרגיש ש…‬
‫בכל פעם שאני מביט בפנייך‬ ‫בפנייך‬
‫אני מרגיש ש…‬
‫אני רץ אבל אני תקוע במקום‬ ‫במקום‬
‫מבט אחד מספיק‬ ‫אני בעניין שלך‬
‫יכולים להיות מאה אנשים בחדר‬
‫אם תיקחי סיכון‬ ‫גם את תוכלי להרגיש‬
‫מבט אחד מספיק‬ ‫מבט אחד, מבט אחד‬
‫אני מרחף…"‬
‫תודה.‬
‫על מה?‬ ‫-שהבאת אותנו הנה.‬
‫אנחנו ממש מודות לך.‬ ‫-אנחנו?‬
‫זה מה שאמרתי? התכוונתי להגיד "אני".‬ ‫אני ממש מודה לך.‬
‫אני ממש שמח שאת פה.‬
‫"בכל פעם שאני מביט בפנייך‬ ‫בפנייך‬
‫אני מרגיש ש…‬
‫אני רץ אבל אני תקוע במקום‬
‫מבט אחד מספיק‬ ‫אני בעניין שלך‬‫"‬
‫לעזאזל.‬
‫"יכולים להיות מאה אנשים בחדר‬
‫אם תיקחי סיכון‬ ‫גם את תוכלי להרגיש‬
‫מבט אחד מספיק‬ ‫מבט אחד"‬
‫ממש חסימת מלאכית, ואל!‬
‫הוא מוצא חן בעינייך, אבל הוא לא ברשימה.‬
‫אפשר להוסיף אותו? בבקשה.‬ ‫הוא היה ממש לידי, לא יכולתי להתאפק.‬
‫תפסיקי לבהות בי.‬ ‫המבט המאוכזב שלך מלחיץ אותי.‬
‫אני צריכה להזכיר לך שהשעון מתקתק,‬ ‫גברתי הצעירה?‬
‫נשארו לך רק עוד יומיים,‬ ‫ואף אחד לא נמחק מהרשימה שלך.‬
‫אני עובדת על זה. זה יותר קשה ממה שחשבתי.‬
‫את במסלול הנכון.‬
‫תישארי ממוקדת.‬
‫תפתחי את הלב.‬
‫שדרוג קל לעומת קצה המקרר.‬
‫הוא הולך טוב עם חרטה?‬
‫כן.‬
‫לחיי החרטה.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫ברצינות?‬ ‫-סליחה, לא…?‬
‫סליחה.‬ ‫-את בסדר?‬
‫הייתה לי התכווצות בברך.‬ ‫לא ייאמן איזה תזמון גרוע לכאב כזה.‬
‫חשבתי שאנחנו…‬ ‫יש בינינו קטע או שאני סתם מבולבל?‬
‫לא, מקס, ממש סליחה. אני פשוט‬ ‫לחוצה ועצבנית, וטרודה בהרבה דברים.‬
‫וידוי מלא.‬
‫אני…‬
‫מצאת חן בעיניי מהפעם הראשונה שנפגשנו.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫וידוי מלא. גם את מצאת חן בעיניי כבר אז.‬
‫אולי אתחרט על זה שאני אומר את זה בקול רם,‬
‫אבל יש לי תשוקה בלתי נשלטת לנשק אותך.‬
‫אני אוהבת וידויים.‬
‫את זוהרת כמו אחרי דייט טוב.‬
‫הוא רוצה שנצא שוב.‬
‫סליחה שהתפרצתי. אני פשוט לא-חיה דרכך.‬
‫זה בסדר. רק תעשי לי טובה,‬ ‫ואל תבואי לדייטים הבאים שלנו.‬
‫בלי מלווה.‬
‫הבנתי.‬
‫אני שמחה שהלך טוב.‬ ‫-ממש טוב.‬
‫כל הלילה רק דיברנו.‬
‫הוא ממש מעניין.‬
‫הוא מכיר המון להקות לא מוכרות.‬
‫והוא אפילו הביא לי שמיכה‬ ‫עוד לפני שאמרתי שקר לי.‬
‫והריח שלו ממש טוב. כמו אורנים ופיצה.‬
‫את מתאהבת בו.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫היי.‬
‫למה את בוכה?‬
‫אלה לא דמעות עצב.‬
‫אבל הן דמעות.‬ ‫-לא, זה הזמן שלך. אני לא העיקר.‬
‫פשוט…‬
‫אני מתחילה להבין‬ ‫שלא תהיה לי עוד נשיקה ראשונה.‬
‫אני לא אצא לדייט מדהים,‬
‫או לדייט גרוע.‬
‫והכי גרוע,‬
‫אני לא אוכל לראות‬ ‫את כל ההצלחות בקריירה שלך.‬
‫אני לא אראה אותך צועדת לחופה והופכת לאמא.‬
‫את תהיי אמא מדהימה, ליסה.‬ ‫-תודה.‬
‫הילדים שלך תמיד ידעו שאוהבים אותם.‬
‫חוץ מזה, הם פשוט‬
‫ישלטו ביריד המדעים.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה, אולי אלה באמת דמעות עצב.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אף אחת לא צריכה למות צעירה.‬
‫אני חייבת להאמין שיש לזה סיבה.‬
‫גם אם אני עדיין לא יודעת מה היא.‬
‫הכול באשמתי.‬ ‫-לא!‬
‫אם הייתי נשארת איתך באותו לילה,‬ ‫כל זה לא היה קורה.‬
‫זה היה קורה בלי קשר. זמני הגיע.‬
‫כשהיית ילדה, וההורים שלך היו רבים,‬
‫אני הייתי מסיחה את דעתך עם פאזל.‬
‫והייתה לך פיג'מה בשבילי,‬ ‫למקרה שלא ארצה לחזור הביתה.‬
‫תמיד היית שם בשבילי.‬ ‫-כן, אבל לא באותו לילה.‬
‫שמעתי אותך ניגשת לדלת שלי, ו…‬
‫אני כועסת על עצמי מאז.‬
‫היי,‬
‫אל תכעסי.‬
‫במובן מוזר כלשהו, טוב שזה קרה.‬
‫עכשיו את יכולה לחיות את חייך,‬ ‫ואת לא צריכה לטפל בי יותר.‬
‫את לא מתכוונת לזה.‬
‫אני לא יכולה לשקר. אני כמעט מלאכית.‬
‫טוב,‬
‫אני רוצה להיות שם בשבילך עוד פעם אחת.‬
‫אני לא יודעת למה היא אמורה לעניין אותי.‬
‫היא עזבה אותי, את יודעת.‬
‫אבל היא ברשימה שלי, אז…‬
‫היי, אם היא לא מעניינת אותך,‬ ‫למה שמרת את הגלויות שלה?‬
‫איך אני יכולה לעזור לך עם אמא שלך?‬
‫לא ייאמן שהיא גרה פה.‬ ‫זה בדיוק מה שהיא ברחה ממנו.‬
‫היי.‬ ‫-היי. ממש שמחתי שהתקשרת.‬
‫תיכנסי.‬
‫תודה.‬
‫חשבתי שנוכל לדבר בחצר.‬
‫הכנתי לימונדה. רוצה קצת? יש לי גם תה.‬
‫יש לי גם בקבוק חריטו. פעם אהבת את זה.‬
‫מים זה בסדר. תודה.‬
‫מה שלומך, ליסה?‬ ‫-טוב.‬
‫את עדיין עובדת במוזיאון?‬ ‫-כן.‬
‫כן, הייתי עסוקה, אבל הולך לי ממש טוב.‬
‫יופי.‬ ‫-ומה שלומך?‬
‫אני עסוקה עם מורגן.‬
‫זאת מורגן.‬ ‫-תראי לי.‬
‫היא ממש חמודה!‬ ‫-היא דומה לקאסי בהרבה מובנים.‬
‫כן, תראי, יש לה את אותו חיוך שובב.‬
‫הן היו אוהבות אחת את השנייה.‬ ‫תמיד רציתי להכיר ביניהן,‬
‫אבל רציתי להסתדר קודם עם קאסי.‬
‫אני אשמח להתחיל.‬
‫אז…‬
‫מצאתי את הגלויות האלה‬ ‫בקופסת המזכרות של קאסי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫היא שמרה אותן?‬
‫זאת הדרך היחידה שלי להכיר אותך.‬ ‫תגידי לה את זה, בבקשה.‬
‫נראה לי שבזכותן‬ ‫היא הרגישה יותר קרובה אלייך.‬
‫הייתי מקריאה לה את "מרי פופינס".‬
‫היא תמיד רצתה לראות את לונדון.‬ ‫היא נסעה פעם?‬
‫לא נסעתי לשום מקום. קיוויתי שתחזרי אליי.‬
‫לא.‬
‫חבל. היא הייתה אוהבת את לונדון.‬
‫הבחור הראשון שהיא נדלקה עליו‬ ‫היה בחור שעבר הנה מאנגליה.‬
‫איאן.‬ ‫-איאן.‬
‫אחד מהדברים הרבים שאנחנו חולקות… חלקנו.‬
‫פספסתי המון מהחיים שלה.‬
‫בטח היה מבלבל בשבילה‬ ‫להתמודד עם בנים ודייטים.‬
‫כן, אבל אמא שלי הייתה שם בשביל שתינו,‬ ‫וענתה על חלק מהשאלות הקשות.‬
‫תשאלי למה היא עזבה.‬
‫אני בטוחה שממש קשה לך לדבר על זה, אבל…‬
‫קאסי תמיד רצתה לדעת למה עזבת.‬
‫לא הייתה רק סיבה אחת.‬
‫מה עשיתי שבגללו עזבת?‬
‫זה היה בגלל משהו שקאסי עשתה?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫קאסי הייתה מלאכית.‬
‫זה היה רק בגללי.‬
‫אני…‬
‫הייתי צעירה.‬
‫חשבתי שאני יודעת יותר טוב מכולם.‬
‫נשמע כמו קאסי.‬
‫הייתה לי תפיסה רומנטית‬ ‫של התפקיד של רעיה ואישה.‬
‫אבל למעשה,‬
‫לא הייתי מוכנה לקבל אחריות על אף אחד.‬
‫במבט לאחור אני מבינה‬ ‫כמה האווי היה אוהב וסבלני,‬
‫אבל בזמנו,‬
‫הרגשתי שהוא חונק אותי.‬
‫גם אני אמרתי אותו דבר.‬
‫האווי שלח לי במשך זמן מה‬
‫תמונות ומכתבים,‬
‫וסיפר לי עליה.‬
‫לא ידעתי.‬
‫אבל התביישתי מדי לענות, אז הוא הפסיק.‬
‫שכנעתי את עצמי שגלויות הן תחליף הולם,‬
‫שיום אחד אוכל להסביר הכול,‬ ‫ושבסוף נצחק על הכול.‬
‫זה נשמע מגוחך כשאני אומרת את זה בקול רם.‬
‫אכזבתי אותה.‬
‫ראיתי אותה בפעם האחרונה‬ ‫כשהיא סיימה את הקולג',‬
‫והיינו כמו זרות.‬
‫אני זוכרת.‬
‫עכשיו מאוחר מדי לתקן את זה.‬
‫אני לעולם לא אסלח לעצמי על זה.‬
‫טוב, שמעתי מספיק. אני צריכה ללכת.‬
‫אם קאסי הייתה פה כרגע,‬
‫מה היית אומרת לה?‬
‫מה את עושה? לא שאלתי את זה.‬
‫שאני מצטערת שלא לקחתי אותה ללונדון.‬
‫שהייתי צריכה להיות שם,‬
‫כדי לעזור לה עם השיעורים,‬
‫כדי לחבק אותה כשהיה לה סיוט.‬
‫קיבלתי הרבה החלטות אנוכיות.‬
‫אבל דבר אחד לא השתנה אף פעם…‬
‫הדבר שלא השתנה היה האהבה שלי אליה.‬
‫אם קאסי הייתה פה…‬
‫הייתי אומרת לה שהיום שבו היא נולדה‬
‫היה אחד מרגעי השיא של חיי.‬
‫והבריחה…‬
‫הייתה השפל שלי.‬
‫אני מקווה שהיא יודעת כמה אני מצטערת.‬
‫כן.‬
‫היא יודעת.‬
‫את בסדר?‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫איך אני אמורה לסיים אותו‬ ‫אם אין את כל החלקים?‬
‫ממש מתסכל. למה בכלל בחרת את הפאזל הזה?‬
‫את בטוחה שאת רוצה לדבר על הפאזל?‬
‫את יודעת כמה זה קשה‬ ‫שאני לא יכולה להגיד לה כל מה שאני רוצה?‬
‫ממש לא.‬
‫צברתי שאלות במשך שנים.‬
‫אבל כשעמדתי לידה,‬ ‫הרגשתי שאני רוצה רק לצרוח או לברוח.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫כן, אבל לא צרחת, וזה טוב מאוד.‬
‫אם הייתי צורחת, היית מתרגמת את זה?‬
‫ההשתלטות שלך על השיחה ממש הכעיסה אותי.‬
‫לא השתלטתי על שום דבר.‬
‫ראיתי שהיא צריכה לדבר איתך,‬
‫ושאת צריכה לשמוע מה יש לה להגיד.‬
‫זאת החלטה שלי!‬
‫אני בצד שלך, קאסי.‬
‫ראיתי שהיא צריכה לדבר,‬ ‫ושאת צריכה לשמוע מה יש לה להגיד!‬
‫את לא מבינה!‬
‫איך יכולת?‬
‫יש לך חיים מושלמים ועתיד מושלם,‬ ‫ולי אין כלום!‬
‫בסדר, את כועסת על אמא שלך.‬ ‫אני מבינה אותך לגמרי, אבל…‬
‫יודעת מה? זה…‬
‫זה לא בסדר שאת מוציאה את זה עליי.‬
‫סליחה, הלא-חיים המבולגנים שלי לא נוחים לך?‬
‫שוב התחלנו. קלאסי.‬
‫מתתי לפני שהספקתי בכלל לחיות!‬
‫גם אני פגועה! חשבת על זה בכלל?‬
‫אלוהים! אחרי הריב שלנו,‬
‫אחרי שעזבת,‬ ‫הסתובבתי עם רגשות אשמה בגלל הריב.‬
‫נאלצתי לאסוף את השברים‬ ‫ולהרכיב את החיים שלי מחדש, בלעדייך.‬
‫עשית את זה מצוין.‬ ‫תסתכלי, לא נשאר פה שום דבר ממני!‬
‫צמצמת אותי לקופסה עם פיצ'יפקעס.‬
‫לא ייאמן שחזרנו לריב אחרי כל מה שקרה.‬
‫כן.‬
‫טוב, אני מתה,‬
‫אז לא תצטרכי לריב איתי יותר לעולם.‬
‫אסור לך להכניס הנה את הכעס הזה.‬
‫נפגשתי עם אמא שלי. סידרתי לליסה חבר.‬
‫דיברתי עם אבא שלי,‬ ‫למרות שהוא לא יכול לשמוע אותי.‬
‫זה לא מספיק? אני חייבת לחזור?‬
‫רק אם את רוצה.‬
‫תודה.‬
‫טוב, אולי פשוט אלווה אותך למעלית?‬
‫כשתיכנסי, תלחצי על הכפתור "למטה".‬
‫מצחיק מאוד. הבנתי.‬ ‫-לא הבנת.‬
‫למה את מסתכנת‬ ‫בוויתור על כל מה שעבדת למענו?‬
‫ועוד בגלל ויכוח?‬
‫הלך לך כל כך טוב.‬
‫את חושבת שהולך לי טוב?‬ ‫-כן. את לא חושבת?‬
‫אני לא יודעת. אולי.‬
‫קיוויתי שלא אצטרך להגיד לך את זה,‬ ‫אבל אין ברירה.‬
‫אם את באמת רוצה שזה ייגמר עכשיו,‬ ‫אני יכולה לארגן את זה.‬
‫אבל תדעי שאם לא תסיימי את הרשימה,‬
‫כל הדברים הטובים שעשית יתבטלו.‬
‫פוף…‬
‫הכול?‬
‫ליסה?‬
‫אבא שלי?‬ ‫-הכול.‬
‫זה נורא.‬
‫אני לא יכולה לעשות להם את זה.‬
‫אז החלטת?‬
‫אבא, אני ממש צריכה לדבר…‬
‫מה היא עושה פה?‬ ‫-עוד תה?‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫שעזבת את משרד רואי החשבון שלך‬
‫ופתחת סטודיו ליוגה.‬
‫תמיד התבדחת על זה,‬ ‫אבל לא חשבתי שבאמת תעשה את זה.‬
‫גם התבדחתי על להיות מתופף‬ ‫ולהקים להקת קאברים.‬
‫אני זוכרת את זה.‬ ‫-זה אורח חיים יותר מוצלח.‬
‫הוא מתאים לך.‬
‫לפני כמה ימים אולי לא היית אומרת את זה.‬
‫השנה האחרונה הייתה מאתגרת.‬
‫ליסה ביקרה אותי היום.‬
‫זה אולי יישמע מטורף,‬
‫בזמן הביקור…‬
‫הרגשתי כמעט כאילו קאסי עומדת ממש לידי.‬
‫אני מבין אותך בדיוק.‬
‫היא הייתה דומה לך מאוד.‬
‫נטולת פחד, עצמאית.‬
‫היא הייתה קופצת ראש לכל דבר.‬
‫יותר מכול, היא הייתה כוח אנרגטי.‬ ‫היא האירה כל חדר שהיא נכנסה אליו.‬
‫כשליסה הלכה…‬
‫היה לי דחף בלתי נשלט לפגוש אותך.‬
‫אני צריכה שתדע‬ ‫כמה אני מצטערת על זה שעזבתי.‬
‫לא ציפיתי שזה מה שיקרה בחיים שלי, זה בטוח.‬
‫העזיבה שלך אילצה אותי להפוך‬ ‫לאדם טוב יותר, להורה טוב יותר,‬
‫גם כשהיא לא רצתה אותי כהורה,‬
‫ואני מקווה שבמובן כלשהו הצלחתי‬ ‫למזער את הצלקות שאולי נותרו לה.‬
‫אני בטוחה שהצלחת.‬
‫תשמע, עיכבתי אותך מספיק.‬
‫תודה על הכול.‬
‫אני לא יודעת אם זה ריח הפאלו-סנטו או התה,‬
‫אבל יש לי תחושה שקאסי, איפה שהיא לא תהיה…‬
‫חיברה בינינו מחדש.‬
‫אמא, חכי!‬
‫אני סולחת לך.‬
‫- ליסה, סופיה (לשעבר אמא), אבא -‬
‫- ליסה, אבא -‬
‫אני ממש גאה בך.‬
‫זה היה נעים.‬
‫אני רואה. את נראית קלילה יותר.‬
‫היי, אז…‬
‫אני צריכה טובה. למטרה טובה, נשבעת.‬
‫בלי קללות.‬
‫לא קיללתי!‬
‫יש איזו מאפייה‬ ‫שהבעלים שלה נראית כמו אישה ממש מתחשבת.‬
‫אני יודעת שהיא לא ברשימה, אבל אני חושבת‬ ‫שאוכל לעזור גם לה וגם לאבא שלי.‬
‫אנחנו לא מנהלות סוכנות שידוכים.‬
‫אני יודעת,‬ ‫אבל לשניהם לא יזיק מישהו טוב לב בחיים.‬
‫וזאת גם דרך להודות לאמי‬ ‫על זה שהיא כל כך טובה לליסה.‬
‫עוד לא היה לי אף אחד‬ ‫שרצה להוסיף מישהו לרשימה.‬
‫גם לא היה לי אף פעם מישהו כמוך.‬
‫אני מאשרת.‬
‫תודה!‬
‫אין כמוך! תודה, תודה, תודה.‬
‫אבל לוח הזמנים לא משתנה.‬ ‫מחר יהיה היום האחרון שלך.‬
‫קטן עליי.‬
‫מושלם.‬
‫אני לא יכולה להשאיר את החנות כמו שהיא.‬ ‫זאת מאפייה, לא המרתף של סבתא.‬
‫- מרי פופינס -‬
‫- טרה דליסיו‬ ‫קפה ואוכל -‬
‫- נאפה לך את היום!‬ ‫אנחנו חוגגים שנה! -‬
‫את אחראית גם לזה, קאסי?‬
‫אהבתי את האמונה שלך בי, אבא.‬
‫מורגן, את לבושה?‬
‫אנחנו יוצאות בעוד חמש דקות.‬
‫לא כדאי שנאחר שוב.‬
‫את רוצה קצת תה?‬
‫את רואה אותי?‬
‫ראיתי אותך גם בפארק.‬
‫את לא פוחדת?‬
‫את המלאכית השומרת שלי.‬
‫תבקשי מאמא שלך להקריא לך אותו.‬
‫אני אבקש.‬
‫זה הסוד שלנו, בסדר?‬
‫ד"ר רדינג.‬
‫הלוואי שקאסי הייתה פה.‬
‫אני פה.‬
‫היי.‬
‫יש לי חלק ממך.‬
‫מהפאזל הראשון שלנו.‬ ‫-כן.‬
‫הוא מין קמע בשבילי.‬
‫חשבתי שסיימת איתי.‬
‫אין רגשי טינה בעולם הבא.‬
‫ופה יש?‬
‫לא, אני לא רוצה לאבד עוד זמן בחברתך.‬
‫גם אני לא.‬ ‫-לא!‬
‫אני לא חושבת שאצליח להסביר חיבוק עם אוויר.‬ ‫-צודקת.‬
‫כן.‬
‫אז מה הבעיה? למה את מהססת?‬ ‫את יכולה רק להפסיד מזה.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫מה אם לא אתקבל?‬
‫אז תשרדי, ותמשיכי הלאה למשהו עוד יותר טוב.‬
‫לא.‬
‫תסתכלי עליי. את רוצה את זה?‬
‫כן.‬ ‫-את הכי מתאימה לתפקיד?‬
‫כן.‬
‫אני לא מאמינה. תנסי שוב.‬ ‫את הכי מתאימה לתפקיד?‬
‫כן! אני באמת הכי מתאימה לתפקיד.‬
‫כן! הנה החברה החזקה שלי.‬ ‫החיים קצרים מכדי לפחד.‬
‫כן, קאסי, אני אוכלת, ישנה ושותה את העבודה.‬
‫אם אקבל את התפקיד, אני כל כך אשחק אותה,‬ ‫שיקראו על שמי מאובן.‬
‫אני…‬ ‫-תשתמשי באנרגיה הזאת, ותירשמי!‬
‫נכון! קודם להירשם, אחר כך לשלוט.‬
‫כן.‬
‫יצרתי מפלצת.‬
‫אהבתי.‬
‫פיו, פיו. בהצלחה.‬
‫היי.‬
‫שמעתי עלייך דברים נחמדים, ליסה.‬
‫אני שמחה שהחלטת להתראיין.‬ ‫ועוד להיות אחרונה.‬
‫מהלך נועז.‬
‫הוא מראה למתחרים‬ ‫שלא אכפת לך מי היה לפנייך.‬
‫לא תכננתי את זה…‬
‫צניעות היא אגדה‬ ‫שנמכרה לנשים לפני המון זמן.‬
‫תהיי גאה בעבודה שלך.‬
‫למה דווקא פלאונטולוגיה?‬
‫אני אוהבת לחפור באדמה,‬
‫ושנאתי שאנשים אמרו לי‬ ‫שזאת לא קריירה ראויה לגברת.‬
‫אבל בעיקר כי מנחם אותי לחקור משהו אמיתי.‬
‫מאובנים מספקים לנו קשר מוחשי לעבר,‬ ‫את מבינה?‬
‫אבל עכשיו…‬
‫התחלתי ללמוד ממה שאני…‬
‫לא יכולה לראות.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫קאסי?‬
‫התקבלתי! התקבלתי.‬
‫התקבלתי לעבודה!‬
‫עשית את זה!‬
‫תודה רבה על הדחיפה.‬ ‫לא הייתי יכולה בלעדייך.‬
‫עשית הכול לבד.‬ ‫-אני לא מאמינה שעשיתי את זה.‬
‫אני מאמינה.‬ ‫-זה היום הכי טוב בחיים שלי.‬
‫אני ממש גאה בך!‬
‫את באה הערב לאמי? אני באה עם מקס.‬
‫אין סיכוי שאפספס את זה.‬
‫הגעת!‬
‫תודה רבה שבאתם.‬
‫סליחה. שלום.‬
‫נדמה לי שאני במקום הנכון.‬
‫אם באת למסיבה, אז כן. אני אמי.‬
‫אתה רוצה עוגיית מזל תוצרת בית?‬
‫בשמחה.‬
‫"אתה לא צריך להמשיך לחפש."‬
‫אז זה המקום הנכון, כנראה.‬
‫איך שמעת על המפגש הקטן שלי?‬
‫את האמת? הבית שלי מלא בעלונים שלך.‬
‫אין לי הסבר. יש לי חשדות,‬ ‫אבל אף אחד לא יאמין לי.‬
‫אם כבר מדברים בכנות,‬ ‫החנות לא נראתה ככה אתמול כשסגרתי.‬
‫התעוררתי בבוקר, ו…‬
‫גם לי יש חשדות.‬
‫או שמישהו דואג לנו,‬ ‫או שאנחנו צריכים להחליף מנעולים.‬
‫אתה רוצה תה ירוק?‬
‫יש לי סנצ'ה, מאצ'ה…‬ ‫-מאצ'ה?‬
‫ודאי.‬
‫איך אמרת שקוראים לך?‬ ‫-האוורד.‬
‫חלק מהאנשים קוראים לי האווי.‬ ‫-האוורד.‬
‫הפירוש הוא "לב חזק".‬
‫זה הלך טוב מהצפוי.‬
‫מרתק לחשוב כמה דרכים להתפרנס יש בעולם.‬
‫תראי מה זה.‬ ‫-בוא כבר.‬
‫בסדר.‬
‫אני אשמח לאפות משהו נטול גלוטן ובלי חלב.‬
‫הנה התפתחות חדשה.‬
‫בוא, אני אציג אותך.‬
‫היי, תסתכל.‬
‫שלום, מר גרסיה.‬ ‫-ליסה!‬
‫היי!‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-אני יכולה לשאול אותו דבר!‬
‫ברוכה הבאה למסיבה.‬ ‫-היי, אמי!‬
‫היא לקוחה קבועה שלי,‬ ‫ואני חושדת שבזכותה החנות עברה מהפך.‬
‫אם רק הייתי יודעת איך נכנסת.‬
‫אני לא אגלה לך לעולם.‬
‫אז זה מקס. הוא…‬
‫ה…‬
‫החבר שלה. היי.‬
‫רגע, סליחה. זה בסדר?‬ ‫-מאה אחוז.‬
‫ומאיפה אתם מכירים?‬
‫ליסה והבת שלי היו החברות הכי טובות.‬
‫מה? אתה אבא של קאסי?‬ ‫-כן.‬
‫שמעתי עליה הרבה.‬
‫אני צריכה להתקשר. אני כבר חוזרת.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫מישהי הייתה עסוקה.‬ ‫את עדיין בתפקיד קופידון?‬
‫אני אשמה שדרכיהם הצטלבו?‬
‫את עדיין לא יכולה לדבר איתו?‬
‫לא.‬
‫זה היום האחרון שלי.‬ ‫אבל הוא נראה מאושר יותר, וזה העיקר.‬
‫המממם…‬
‫למה "המממם"?‬
‫את יכולה לבוא איתי לכל מקום, נכון?‬
‫אם יש בי צורך. למה?‬
‫אני צריכה שתמצאי אותי אחרי המסיבה.‬ ‫בלי לשאול שאלות.‬
‫מה את זוממת?‬ ‫-את לא היחידה שהכינה הפתעות.‬
‫את צריכה למצוא אותי אחרי המסיבה,‬ ‫ולא לפני כן. בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫שלום לכולם.‬
‫רציתי להודות לכם מאוד שבאתם.‬
‫אנחנו כאן, כמובן, בשביל קאסי האהובה שלנו,‬
‫שעזבה אותנו השבוע לפני שנה.‬
‫אבל אני לא רוצה שהאובדן יהיה במרכז,‬
‫כי זה גם השבוע שבו היא נכנסה לחיינו.‬
‫אם אנחנו יודעים משהו על קאסי,‬ ‫זה שהחיים המאושרים שלה היו מסיבה.‬
‫במיוחד בשבוע של יום ההולדת שלה,‬ ‫או כמו שהיא קראה לו…‬
‫קאסי-פלוזה.‬ ‫-קאסי-פלוזה.‬
‫פנסי המשאלות שאתם מחזיקים‬
‫ישאו אליה כל מה שאתם רוצים להגיד לה.‬
‫כשהם יצופו על פני המים, המחשבות שלכם‬
‫יישלחו אליה.‬
‫טוב. מורגן, אולי את תתחילי? בסדר?‬
‫היי, כל הזמן חשבתי שאני זאת שעוזרת לכם,‬
‫אבל עכשיו הבנתי‬
‫שאתם עזרתם לי.‬
‫אני לא מוכנה לאבד אותך שוב.‬
‫קיבלנו הזדמנות שנייה.‬ ‫לא כל אחת יכולה להגיד את זה.‬
‫אני רוצה שתדעי‬ ‫שאת לא רק החברה הכי טובה שלי‬
‫והשותפה שלי להרכבת פאזלים.‬
‫את המשפחה שלי.‬
‫ואת שלי.‬
‫אני לא יכולה לדמיין את החיים האלה,‬ ‫או חיים אחרים, בלעדייך.‬
‫"אולי לא תמיד אוהב אותך‬
‫אבל כל עוד יש…"‬
‫רגע, זה השיר.‬
‫זה השיר שהוא תמיד שר לי בילדות.‬
‫"את לא צריכה להטיל ספק‬
‫אני אדאג שתהיי בטוחה‬
‫כי רק אלוהים יודע מה הייתי בלעדיך"‬
‫הוא לא שומע אותי.‬
‫היי, נעשה את זה ביחד, בסדר?‬
‫"אם אי פעם תעזבי אותי‬
‫החיים ימשיכו, אבל תאמיני לי‬
‫העולם לא יראה לי דבר‬
‫מה יועילו לי החיים?‬
‫כי רק אלוהים יודע מה הייתי בלעדיך‬
‫כי רק אלוהים יודע מה הייתי בלעדייך"‬
‫אני כבר לא פוחדת ללכת, אבא.‬
‫אני אוהב אותך, מתוקה.‬
‫אני אוהבת אותך, אבא.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫- ליסה, אבא -‬
‫- ליסה -‬
‫ביי.‬
‫את ממש הולכת על הרגע האחרון.‬
‫תמיד אהבתי להיות האחרונה שהולכת ממסיבה.‬
‫רגע, בבקשה, אני צריכה למצוא עוד משהו.‬
‫צריך לחזור לפני שהזמן נגמר.‬ ‫אל תתגרי בגורל.‬
‫זה חשוב. זה בשביל ליסה.‬ ‫-קאסי!‬
‫הנה הוא!‬
‫מצאתי! החלק האחרון. הרשימה הושלמה.‬
‫למה המבט הזה?‬ ‫-הזמן נגמר.‬
‫יום הולדת שמח, קאסי.‬
‫מה הם החליטו?‬ ‫-לא סיימת בזמן.‬
‫אין איך לעקוף את זה.‬
‫והפרנו את החוקים כשחרגנו מהרשימה.‬
‫מצד שני, עשית את הדברים האלה בתום לב.‬
‫העובדה שסיכנת את חיי הנצח שלך‬ ‫כדי לעזור למישהי שלא הייתה ברשימה‬
‫ולקחת את מלוא האחריות כדי להגן עליי,‬
‫טוב, זאת אומרת, פשוט…‬
‫זה ההיפך מאנוכיות.‬
‫אז לא הסתבכת?‬
‫עוד יותר טוב.‬
‫בזכות העדות שלך,‬
‫קיבלתי קידום.‬
‫באמת? ואל, זה מדהים!‬
‫אני יודעת!‬
‫כן.‬
‫אני פוחדת לשאול, אבל…‬
‫מה איתי?‬
‫הגיע הזמן לגלות.‬
‫למשימה האחרונה שלי…‬
‫אני אתגעגע אלייך, ואל.‬
‫העולם טוב יותר כשאת שומרת עליו.‬
‫הייתי האהובה עלייך, נכון?‬
‫קאסי,‬
‫את יודעת שאין אצלי העדפות.‬
‫- למעלה, למטה -‬
‫עשינו את זה!‬ ‫-לא, את עשית את זה!‬
‫הלמעלה מחכה לך.‬
‫תודה.‬
‫בדרך למעלה?‬
‫טוב, אני חייב להתייחס לפיל שבמעלית.‬
‫מוזאק? באמת?‬ ‫-אתה קופר קין!‬
‫זאת כנראה מחמאה, כי אנחנו פה ביחד.‬
‫אנחנו פה ביחד?‬
‫איך זה יכול להיות אמיתי?‬ ‫זה אמיתי? אתה אמיתי?‬
‫כן, אני אמיתי.‬
‫נעים מאוד, קאסי.‬
‫אתה יודע איך קוראים לי?‬
‫איך? למה?‬
‫סיפור מצחיק.‬
‫התנדבתי באזור אסון,‬
‫ואז היכה שוב אסון.‬
‫הצלחתי להציל כמה אנשים, אבל לא שרדתי.‬
‫אני מצטערת מאוד.‬ ‫-יש דרכים יותר גרועות למות.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫ואל הייתה בוועדת המלאכים‬ ‫ששלחה אותי ישר למעלה.‬
‫היא אמרה שהיינו אמורים להיפגש.‬
‫זה יישמע קצת מוזר,‬
‫אבל יש לי תחושה שהכרתי אותך מאז ומעולם.‬
‫גם לי.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אף פעם לא הייתי מתה קודם.‬
‫נעשה את זה?‬
‫בוא נעשה את זה.‬
‫תודה.‬
‫- לזכרו של הנרי דה וילייר -‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬