Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Internet öppnade upp saker så mycket
att det bara fanns kanske
en handfull urtyper i branschen som representerade
bara en del av det som vi tänkte och kände,
så vi tänkte:
"Vi kör. Vi lever ut de vi är
"och är stolta över vad och vilka vi är."
Och vad och vilka vi är,
var vi kommer ifrån, gjorde enormt intryck på oss.
Stort intryck på vår själ och på våra kroppar
och våra kläder och hur vi pratade.
Så när du nämner Cudi,
och den ständigt växande generationen människor
som inte håller sig inom gränser.
Vi gör det för att vi är människor och det är vår rätt.
Vi kan inte redigera det vi utsattes för
och vad som bidrog till att forma vårt sätt att se världen.
Så vi tänker inte redigera resultatet.
Nu har vi möjligheten.
Vi är framför kameror och bakom mikrofoner,
vi är bakom tangentbord, vi skriver med pennor,
och ingen kan bestämma hur vi ska uttrycka oss.
Och olika kreativitetssätt, det finns olika formler
och allt detta kan ändras.
Det är faktiskt en sak jag har lärt mig om livet,
att inget är fixerat.
Allt kan ändras.
Min mamma brukade säga: "Du föddes för att vara i nåns tv."
Jag sa: "Nej, det är inget för mig."
Men jag uppträdde jämt bland folk.
Jag är Kid Cudi, en artist från Cleveland, Ohio.
Jag började med musik när jag var 15.
Jag började skriva dikter efter min fars bortgång när jag var elva.
Jag började försöka komma med i talangprogram, såna saker.
Typ öppen mikrofon, allt för att bli känd.
Freestyle-dueller, såna saker.
Med min musik försöker jag inspirera,
och min rörelse är inspirerande.
Jag försöker leda den nya rörelsen, vidga ungdomars vyer för det.
Och i Cleveland fanns inte utrymme för det.
Om man försöker göra nåt annorlunda,
säger folk: "Vad är det där för en?" Du fattar?
Typ, håll dig till manus.
Jag tänkte:
"Fan heller."
Nu är det vår tur.
Därför kände jag att jag måste vara i New York.
Spelar videokameran in?
-Ja. -Spelar du in det här?
DOTS KÄLLARE, BROOKLYN, NY
Det var Easy Genius förtjänst.
För jag sålde crack på gatan.
Jag är gettots George Jefferson.
När det gäller rap, just då
hade jag jobbat med alla droglangare i området.
Vi hade blivit nära vänner och han brukade komma
och vi jobbade med musik från sju på kvällen till sju på morgonen.
Vi har Kid Cudi, du vet.
Han slår snart. Kolla efter Kid.
-Kid Cudi är skön. -Mid-West Side.
Min polare!
Det var en besatthet, vi gjorde inget.
Vi gjorde bara musik.
Cowboy Cudi.
Vi går till Carl's Jr. och ser vad de har.
Cudi var en av de första jag träffade
som inte verkade bry sig om vad andra tyckte.
Var fan fick du den tröjan ifrån?
Vart tar han vägen? Kom tillbaka!
Det var annorlunda för mig.
Jag kommer från Brooklyn. Där handlar det om rap.
Men han tog med musikaliska referenser som jag inte uppmärksammade.
Jag har lyssnat på nästan uteslutande sånt som inte är hiphop.
Jag har lyssnat på Coldplay och glömt allt,
John Mayer, du vet.
Och en massa annat som alternativ musik, rock, gammaldags rock,
Electric Light Orchestra, Queen, sån musik.
Crash Test Dummies. Jag är helt inne i det
och lyssnar på olika slags musik som jag kan ta med i min.
När det gäller bra innehåll.
De flesta polare lämnade inte Kalifornien förrän jag gav dem flygbiljett.
När man verkligen får resa i världen och kommer så långt bort från det,
ser man på det, typ:
"Oj, gettot är så litet."
Det är allt man ser och känner till. Vad mer kan man göra?
Vad annat kan man rappa om? Vad annat lyssnar man på?
Jag försökte få ut mina vänner och vidga deras vyer lite.
Man kan bli distraherad,
för de flesta polare gillar inte sånt.
Så även i bilen spelar de bara en viss musik.
Hemma spelar de bara en viss typ.
De klär sig på ett visst sätt.
Men det finns så mycket där ute,
mina polare går på månen och så.
När man blir uttråkad av nåt, gör man nåt annat.
Vi är bara skapare. Vi vill bara skapa.
Och det gör en lite konstig, du vet?
Men det är häftigt. Vi kom på alltihop
bara av ljudet av luft. Vi har galen fantasi.
Man ska vara öppen för nya saker. De kan förändra ens liv.
VAR ÖPPEN FÖR ATT FÖRÄNDRA DITT LIV
Han hade några jobb men fick jämt sparken.
Han pratade med mina föräldrar,
för han hade blivit vräkt och fick bo hos oss.
Men efter ett tag sa de:
"Du måste göra nåt, du kan inte bara vara hemma jämt."
Och han sa: "Jag vill inte jobba mer.
"Jag vill bara göra musik."
Vi sa allihop: "Alltså, mannen."
För vi bodde i slummen, där fanns inga möjligheter.
Han sa: "Det kommer att funka. Jag behöver ingen plan B."
Cudi hade idéer i huvudet, och testade dem på mig.
"Vi borde sampla det här. Lyssna på den här rappen, vad sägs?"
Han hade ett uppslag till en låt.
Han hade liksom skrivit den i huvudet.
Det var en process på två dagar.
Vi hade beatet klart,
och spelade in nästa dag.
Laddade upp den på Myspace...
Och det var det.
TOKYO, JAPAN SAMTAL 01
Jag tänkte inte göra ett album.
Jag sa: "Vi försöker göra en bra låt här.
"En bra låt, bara,
"så går vi vidare därifrån.
"Men låt mig åtminstone göra en låt som jag vet är jättebra."
Jag gick igenom en riktigt tuff tid
och... det var precis som terapi för mig att skriva den.
När jag arbetade med "Day 'N' Nite" började jag sjunga den. Typ...
Bara sjunga den.
Dot sa: "Du kanske inte ska sjunga den.
"Kanske ska du bara säga det på ett melodiskt sätt."
Jag tänkte inte på att göra en hitskiva.
Eller om nån skulle gilla den.
Det sket jag i.
Jag skrev den till mig själv, du vet.
Och om folk gillade den, är det coolt.
Jag sa: "Okej! Jag ska göra det här och se vad som händer."
Det blev som det blev.
Jag tänkte: "Oj, jäklar." Du vet?
Jag tänkte bara: "Oj, jäklar."
Alltså. "Day 'N' Nite" kommer bara att växa.
Det blir en tidlös skiva som alla kommer att mixtra med.
Man kan relatera till den på så många olika nivåer.
Så många olika nivåer.
Alla har nåt slags...
Alla kan relatera till minst en sak som jag pratar om.
Du vet?
Den kommer finnas kvar länge, en klassiker.
SPÅR 07 DAY 'N' NITE - (NIGHTMARE)
"Day 'N' Nite" är på radion och jag jobbar som vakt på Vice.
Och jag säger: "Jag gjorde det här beatet!"
"Om du gjorde det här, varför arbetar du här?
"Som vakt?
"Jag vet inte hur jag ska få pengar. Jag vet inte hur det fungerar."
Vi visste ingenting.
Jag och Cudi växte upp tillsammans. Alltid de udda ungarna i vårt grannskap.
Jag var promotor i Cincinnati och satt på ett möte,
och "Day 'N' Nite" spelades.
REMIXEN
En kille som ägde klubben där jag var
sa: "Jag diggar låten."
Jag sa: "Det är min klient!" Han sa: "Knappast."
Jag sa: "Jo, det är det. Låt oss boka honom för en spelning."
Jag gick och ringde Cudi,
och sa: "Jag har några som vill göra en spelning. Vi kan klara det."
Han sa: "Menar du det?" "Jag ska försöka fixa det."
"Du får bli min road manager.
"Vi ska turnera och lyckas."
Sen googlade jag vad en road manager är,
och du förstår... Typ...
INTERNET MÖTER RADION
Hela grejen med internetrap är väldigt svår för mig att förstå.
Så du la ut låten... Rätta mig om jag har fel, du hade ingen dator,
-men du la ut dig på Myspace. -Ja.
Är det "Day 'N' Nite" som vi hör idag?
Ja, jag la ut den på Myspace första gången men...
-När var det? Vilken månad? -Det var i mars 2007.
Ja, och sen...
-2007? -Ja.
Ungefär då. Jag brukade låna av en kompis...
Två... Det är 09. Så den har funnits där sen...
Ja. Den har funnits där länge.
Hade du skivkontrakt då eller inte?
Jag fick faktiskt mitt kontrakt för två månader sen.
Den har spelats länge och du fick nyss kontrakt?
Ja, Billboard utan kontrakt.
Jag var i min studio och gjorde beats.
Gick igenom Myspace, lyssnade på nya sound, nya artister.
Det var så du lyssnade på ny musik då.
Jag stötte på Cudis sida. Han hade "Day 'N' Nite". En av hans låtar,
och blev helt tagen.
Det liknade ingenting jag nånsin hört.
Det lät bara nytt. Typ: "Vad är det här... Vad gör han?"
Han sjunger, han har melodi,
men han överbetonar inte det vokala.
Produktionen, allt kring den kändes riktigt nytt och spännande.
Sen märkte jag att bland hans åtta bästa vänner fanns min vän Plain Pat.
Jag träffade Cudi 2005. När jag hörde musiken,
sa jag: "Han har nåt visst."
Och jag stötte på honom på en fest i centrum och vi började bara snacka.
Och sedan: "Du måste göra den här mixen!"
Jag var tveksam, för jag ville inte ha artistens ansvar,
men han var uthållig, så... Han skickade mig sina tidiga grejer,
Jag brukade säga: "Det här..." Det är så annorlunda och märkligt
och jag borde ogilla det, men jag älskade det.
Han bara flyter. Som om han skulle...
...fortsätta in i nästa takt eller vara lite off-beat eller lite...
Men det var så härligt, det var så uppfriskande och så...
Ungefär som när jag först hörde "Hyyerr", jag sa: "Oj!"
Vi lyssnade alltid på alla former av musik.
Det är det som är bra med MTV. Man fick höra:
Mrs. Jones and me
En massa alternativ rock,
Västkustrap, Östkustrap, Söderrap, sångare-låtskrivare.
Och det vidgar ditt sinne
medan du lyssnar på denna musikstil och olika musikstilar...
Den gränsen har korsats. Så den nya gränsen för att vidga sinnet
är att inte bli inklämd i en uppfattning om din politik,
eller en idé som internet matar dig med,
inom den ekokammare med miljarder som kontrolleras av 50.
Det är bara att gå ut, komma ut i naturen, till platser med färre människor,
komma in i ditt eget sinne, in i din egen plats.
Och inte bara för utmärkelser inom synhåll för ett system
som designades.
Det fina är att musiker och artister knyter an
och uttrycker saker på ett sätt och syr ihop saker på ett sätt
som ofta hjälper oss att vidga våra vyer.
Det är kopplingen som folk har med Cudi och rena artister,
det är bara en sak som...
Det är vad vi kände. Det är vad vi känner.
Cudi gör bara vad han känner.
Det är skillnaden mellan en artist och andra.
Cudis musik anknyter till människor och den läker.
Inte bara: "Här är rapmusiken man spelar
"medan man häller upp sprit, medan man skickar direktmeddelanden."
Nej, det ingår inte i en popularitetstävling,
och det var alltid en alternativ sak som blev populär.
Vi behöver inte alla göra exakt samma sak.
Vi var programmerade från noll till sju
för att passa in i det vi kallar verklighet.
Men vi bryter oss loss från tankegodset.
Vi är inte nöjda med tankegodset i det nuvarande samhället.
Vi som konstnärer är som en kran,
och ju mer av vår egen smuts som vi har,
desto svårare är det för människor
att få ett rent budskap och en ren idé.
Och för oss att vara maximalt
vad Gud skulle vilja använda oss till, känner jag...
Det är slutet på de tankarna.
Så när jag säger "Kid" säger ni "Cudi".
-Kid. -Cudi!
När jag säger "fool's" säger ni "gold".
-Fool's. -Gold!
Hur mås det? Bra. Så ska det låta.
Läget? Jag har haft en långflygning hit.
Bäst att ni ger mig lite kärlek. Jag har jetlag som fan!
Klockan är 10.35 New York-tid,
och jag rockar på utan sömn.
Jag behöver alla till scenen, visa mig lite kärlek.
Du har fått din drink, det är bra.
Vi ska rocka. Jag har min polare Dot da Genius här borta.
Jag representerar Fool's Gold. Det är så vi lever just nu.
Det var inte förrän vi träffade Pat och han klickade med Emile,
och det var nån rörelse som vi började prata om ett mixband.
Mixbandet släpptes, sen åkte vi till Australien.
AUSTRALIEN
Det var den första turnén nånsin, bara jag och han.
-Cudi! -Kid...
Cudi!
CUDI & ROB - SAMTAL MAJ 2020
-Hej. -Det var bara en grej.
Det här är ett stort ögonblick! Jag har turnerat över hela landet.
Och kanske borde det finnas lite text där det står:
"2008 slutade Kid Cudi sitt sista detaljhandelsjobb
"på Bape i SoHo, för att
"Bape gav mig inte tre veckors ledigt för att turnera i Australien,
"och ingen plan för pengar sen."
Kid Cudi!
Det har varit problem med att uttala mitt namn,
men det är "Cudi". Det är "Cudi". Så alla säger "Cudi!"
Cudi!
-Kid... -Cudi!
Ja! Säg det med mig. Ingen kommer fram och säger "Coo-di" då, okej?
Då är det klart.
Det var galet. Till första spelningen kom typ 10, 15 personer.
Och man märkte att de var fulla
och tänkte: "Det är bara underhållning."
Man märkte att de inte ens visste vem han var,
men de kanske hade hört "Day 'N' Nite", vilket var galet.
DAY 'N' NITE (CROOKERS REMIX) NÅDDE #15 PÅ ARIA CHARTS 2009
Jag har jämt letat efter den mest originella musik och artist jag kan hitta.
För det är där spänningen finns.
När jag signade Cudi var det en huggsexa.
Jag var uppe dygnet runt i en vecka för att skriva kontrakt.
Han var killen som
krossade och mosade kultur och trotsade genrer.
Alla kunde se att han kom med nåt nytt.
Han har definitivt en stark känsla för harmoni.
Jag känner att han har sin egen synvinkel,
och kanske får han en viss energi,
och det var en estetik som pågick mellan Pat och Emile,
och Pat som jobbade med Kanye och korsade,
och sen körde Kid Cudi sin grej.
Det var ett solsystem av vibrationer.
Skit. Spelade inte in det.
När jag först hörde Cudi kändes det riktigt nytt.
Kombinationen av honom
som satte melodi till rappen
på ett sätt som jag inte riktigt hade hört
sen Bone Thugs.
Jag spelade Kanye eller tidiga Cudi-demon, sånt han och Dot gjorde.
Sen sa han: "Jag vill vara med om det här."
Vi var på Hawaii och jag sa: "Du måste komma hit."
Han och Kanye kom dit, betalade inte för det heller.
Första kvällen skrev han "Heartless".
Det var faktiskt första gången som han kom till Hawaii,
"Day 'N' Nite" spelades jämt. Han är på topp.
Sen kom han till studion och vi sa: "Okej." Du vet, vi har beatet.
Vi sa: "Hej, Cudi, Gör melodin. Gör din Kid Cudi -grej."
Han satt längst fram i Hawaii-studion
med laptopen och sa: "Okej, det här är vad jag har."
Han typ...
På natten hör jag dem prata Den kallaste historien som berättats
Nånstans längs vägen
Han förlorade sin själ till en kvinna så hjärtlös
Typ: "Vadå?"
Hur kan du inte höra?
Dunkar och vinner!
Jag hör de prata om natten Den kallaste historien nånsin
Nånstans långt bort på vägen
Han förlorade sin själ till en kvinna så hjärtlös
Sån är Cudi. Han är fantastisk på melodier.
En applåd för Kid Cudi.
Sen co-signade Kanye mig och sen
började jag jobba på 808s & Heartbreak och Blueprint 3.
SPÅR 01 IN MY DREAMS (CUDDER ANTHEM)
Det här var före min debut. Så folk väntade.
Om jag hade fastnat i förväntningarna
och vad folk ville ha av mig,
hade Man on the Moon: The End of Day inte låtit som den lät.
Från början hade jag en idé:
"Ja, Kanye kommer att vara med", och allt det där.
Men när allt var klart
och jag arbetade med låtarna med Pat och Emile och Dot,
tänkte jag: "Jag skapar ett sound här,
"jag litar på min vision
"och jag behöver kanske inte Kanye så."
Jag liksom glömde det där bruset,
och fokuserade bara på konsten och det jag försökte berätta.
Acceptansen och kunskapen
för att se hur man levandegör sin vision
är en konst i sig.
Det kommer eller inte, helt enkelt.
Och det är nåt som jag kämpar mycket med,
för det suger när man tänker: "Fixa det nu!"
Och ditt hjärta och ditt sinne säger:
"Vi har egentligen inget att säga just nu. Så ledsen för det."
Man måste gräva djupt för att verkligen se vad som händer.
Annars känner jag att jag bara skriver smörja.
Jag säger aldrig nej. Säg aldrig till en artist:
"Nej, du kan inte", eller "Nej, gör inte det."
Artister ska tänka utanför ramarna
och göra saker man tror att man inte får göra.
Jag menar, att bara göra nåt är en jävla prestation
och man ska inte säga att nåt suger bara för att man inte gillar det.
Nån satte sig ner
och gjorde det där med händerna och huvudet.
Du måste verkligen vara... Jag vet inte ens.
Jag tänkte säga "bekväm",
men det är inte jag eller nån jag känner.
Du fattar? Man måste älska det.
Det som gör en artist är att satsa helhjärtat. Det är allt som krävs.
Så om man inte bryr sig, varför då satsa helhjärtat?
Jag tror att de bästa artisterna alla har den drivkraften,
att de känner att de måste, för att kunna överleva,
men också en tro på att
människorna på andra sidan behöver det här,
att genom att dela detta med människor
kan läkning ske, inte bara för den som gör det här,
utan för mottagaren.
Och den kopplingen är vad konst är.
Att både givare och mottagare satsar helhjärtat.
SLAUSON RC + TEATERSKOLA 13 JULI 2019
Jag har gjort mina bästa grejer
när jag vetat innerst inne att jag inte kunde ge nåt annat,
när jag förlorar mig helt och fullt i det här andra,
som egentligen sker genom samarbete.
Det är riktigt skönt att misslyckas inför folk.
Och också känna att på andra sidan av misslyckandet,
är folk fortfarande med.
Man får självförtroende där man inte är rädd för att misslyckas.
Man kan bli så rädd för att misslyckas,
men det är så man lär sig,
och ibland kan man genom misslyckandet
skapa nåt nytt och fantastiskt och vackert...
...våga suga. Bara våga suga.
Den nya gränsen, det krävs mycket mod att gå mot den,
särskilt om det inte har gjorts tidigare.
Vi ser i en liten bubbla hur positiv energi kan inspirera andra
för att sedan påverka en ännu större bubbla.
Så tillämpa den principen och fortsätt experimentera med den
tills alla sju miljarder människor på jorden
är inspirerade och glada.
Det kommer alltid att finnas hatare,
som kommer att säga: "Vad är det här för skumt skit?"
Om det bara var jag och nån hade sagt det,
skulle jag sjunka in i mig själv och falla samman.
Men eftersom jag har en grupp människor som håller mig uppe
kan jag faktiskt skita i det.
Det är okej att ifrågasätta. Det är okej att utforska
alla vinklar på ett ljud eller en tanke eller en idé.
Det utstrålar positivitet.
Och tron
att man kan förverkliga sina drömmar,
man kan uttrycka sig själv och ens djupaste jag är fantastisk.
Det läskigaste, fulaste med dig är jättebra.
DET FINNS INGET FEL SÄTT ATT SKAPA
Men mot slutet av de första tio åren i årtusendet hörde vi en röst
En röst som talade till oss från underjorden under en tid
En röst som talade om sårbarhet och andra mänskliga känslor
Och frågor som aldrig tidigare hörts så levande och ärligt
Detta är historien om en ung man
som både trodde på sig själv och på sina drömmar
Detta är historien om mannen på månen
MANNEN PÅ MÅNEN: DAGENS SLUT
Det första som var viktigt för mig
var att göra nåt som
liksom ropade till de trasiga och vilsna.
Att hitta ungdomar som kände som jag.
Så jag ville typ designa nåt skräddarsytt: "Till Scott".
Scotty, jag har några problem som ingen kan se
Och en massa känslor rinner ur mig
Jag tar dem till ljuset för dig Det är helt rätt
Detta är soundtracket till mitt liv Soundtracket till mitt liv
SPÅR 02 SOUNDTRACK 2 MY LIFE
"Soundtrack To My Life" var liksom min introduktion till världen,
som sa vad jag ville göra.
Det var viktigt för mig att vara så ärlig som möjligt.
Ögonblick där jag säger: "Jag är nära att pröva kokain",
det var en verklig... känsla.
Jag var lite orolig för vad min mamma kunde tycka, och min familj och vänner,
men i slutändan handlade det om att vara ärlig
och bara vara en riktig artist.
Innan jag mötte Cudi brukade jag göra musik genom att
sitta ensam i min studio och göra beats,
komma på ett beat och spela upp det.
Jag minns att han spelade beats som jag redan hade, och han...
Det klickade inte mellan oss.
Och det var inte förrän jag började spela skivor
och syntljud och sånt som han kopplade på. Det var omedelbart.
Det var när jag började spela nya saker, skapa saker där och då,
som det funkade och han började skriva.
Jag brukade...
Jag spelade ackord, enkla saker,
för jag hade bara inte förmåga att göra nåt mer komplext.
Jag gjorde det, och han satte på mikrofonen och gick till båset,
och jag tänkte: "Oj, jag måste koppla på takten och starta datorn."
Han ville inte höra det, han var redo att köra.
Så jag spelade bara nåt mycket enkelt,
och han tog det och gjorde nåt nytt med det.
Saker jag skapade, som jag nog skulle ändra om jag var ensam,
och tänka: "Vem vill spela det här?" Han inspirerades
och skapade nåt som inspirerade mig, det var en växelverkan.
Så det förändrade helt hur jag såg på musik,
hur processen gick till, sounden jag sökte efter.
Det tar en från att vara en beatmakare till att vara en låtskrivare.
Så vi lyssnade och gick igenom skivor.
Jag minns, på den här...
Är det rätt skiva? Det låter så.
Och vi bara...
SPÅR 04 SOLO DOLO (NIGHTMARE)
Vi spelade nog tv-spel eller nåt,
och det där hördes i bakgrunden
och han sa: "Vad är det?" Jag sa: "Det är min väns grej."
Han sa: "Loopa det och testa." Så det gjorde vi.
Bara så här ungefär. Så.
Så jag hade nåt sånt,
och under tiden det tog att göra det
och lägga in det i datorn och göra en slinga,
hade han redan versen klar. Så var processen.
"Solo Dolo" var oortodox och märklig,
den har den där slingan.
Den där...
Det är hypnotiserande och kusligt.
Det är lite läskigt, lite grann,
och jag älskade hur jag låter på den skivan, du vet?
Jag är stolt över den spelningen.
Varför måste det kännas så fel när jag försöker göra rätt
"Solo Dolo", jag minns hur den lät, typ...
Jag tänkte: "Jösses, det där är helgalet."
...när jag blundar
Jag är mr Solo Dolo
Vi hade redan "Pursuit..." Vi hade albumet
och bolaget sa: "Vi behöver en ny 'Day 'N' Nite'."
Den var inte "Day 'N' Nite" förrän den blev det.
De pressade oss att göra nåt som slog på radio.
Men Cudi ville inte veta av nåt sånt.
Jag sa: "Nej, du måste lyssna på mig."
Jag fick ett utbrott där på kontoret.
Jag sa: "Nej, det här är nästa singel. Du måste lita på mig."
Vår nästa gäst är en populär rappare vars kommande CD, den här,
har titeln Man On The Moon: The End Of Day.
En applåd för Kid Cudi.
Jag är på jakt efter lycka och jag vet
Att allt som glimmar inte är guld
Jag mår bra när jag får det
Ja, jag mår bra
Man on the Moon
är kanske ett av de mest inflytelserika albumen de senaste 20 åren.
Där jag kommer ifrån försöker vi inte ens vidröra känslor
som att vara deprimerad eller ledsen.
Om man är deppad säger man inget, man håller det inne.
Man kämpar sig igenom. Man visar upp en glad min.
Han skalade bort förställningen och visade några eviga sanningar
som skapade en anknytning som mycket få artister kan skapa.
Låtar som "Pursuit of Happiness" och så,
de säger i princip: "Om du är deppad kan du inte dölja det.
"Du låtsas som om du inte vill höra den här låten,
"du lyssnar jämt på den men låtsas nåt annat."
Det öppnade mina ögon. Det där med förställning sprack
när "Pursuit of Happiness" träffade mig.
Det är en mörk låt. Förmodligen en av de mörkaste på albumet,
därför är det "Nightmare".
Det gick nog många förbi när vi gjorde remixen,
och det blev nåt annat.
Först bekymrade det mig. Jag tänkte: "De missar poängen.
"Det här ska inte upphöjas. Jag talar om att köra full",
väldigt dumdristigt.
Jag säger: "Jag gör som jag vill, och skiter i resten."
Det är väldigt rebelliskt.
Men nu tänder det mig inte längre.
Jag älskar reaktionen på "Pursuit" när jag uppträder,
typ, alla vill höra den. Jag får göra den hela livet.
Man on the Moon.
SPÅR 06 MY WORLD (MED BILLY CRAVEN)
Han är själfull och rolig och känslig.
-Vad sa han? -De där melodierna...
Ingen annan har de melodierna.
Som på "Heart of a Lion..."
Nej, nej, nej, nej, nej Ja
-Och så där. -Man känner:
"Om jag hade ett beat, kunde jag skapa sånt." Men man kan inte.
Det var en annan vibb. Men det var nåt jag aldrig hört förut.
Jag tänkte: "Vad fan lyssnar jag på?"
Jag fattade inte. Varför gillar jag det här?
Jag spelade det om igen. Hela tiden.
Sen fattade jag det. Det var svårt.
När jag var yngre umgicks jag alltid med min storebror,
och han var besatt av att lyssna på Cudi.
Han körde det på slinga hela dagarna.
Så länge visste jag inte ens vem vi lyssnade på,
och sen blev det liksom inrotat i mig.
Det visar människor att de kan göra vad de vill,
särskilt icke-vita som tänker:
"Det där kan jag inte göra. Det är inte min grej."
Men typ: "Det kan bli din grej. Du kan göra det."
Det öppnade vägen för en massa nya ungdomar
som idag är kulturens föregångare.
Jag vet.
När jag hörde Man on the Moon var det första gången jag hörde
ett sånt unikt album.
Han var rena trollkarlen,
bryggan techno-rap
och såna saker, som inte hade gjorts förut.
En trollkarl.
Man tar nåt från en helt annan värld
in i din värld, och det är inte normalt, men det fungerar,
och folk säger: "Okej, nu kan vi göra det."
Jag vet inte.
Han var annorlunda. En märklig kille.
Han stack ut, du vet.
Alltså, "Sky Might Fall..." Jag kan inte ljuga.
Åh, himlen kan falla Himlen kan falla
Men jag är inte orolig alls Hej, hej, jag meddelar dem nåt
SPÅR 08 SKY MIGHT FALL
När den kom ut...
Albumet Man On The Moon talade till ungdomar
som aldrig hade känt en koppling till en artist.
Ye startade rörelsen med College Dropout,
Man on the Moon fortsatte den och det blev en snöbollseffekt
som helt påverkade kulturen.
Före den var stilen:
"Jag är cool" eller "Jag är en tuffing" eller "Jag är en gangster",
men aldrig "Jag är inåtvänd.
"Jag är sårad av saker i mitt liv."
Det är känslor vi alla går igenom men inte pratar om.
Nu känner vi oss alla bekväma tack vare det.
Han vände upp och ner på allt genom att vara sin egen skyddsling och musa,
liksom Kanye var min.
Det visade folk: "Du får vara märklig. Du får vara dig själv.
"Du kan vara från Cleveland, från var som helst."
Där fanns en igenkänning och omedelbarhet.
Det här var musik som jag hörde och som jag kände
talade till min själ.
Jag måste ta pauser för jag älskade det. Det var terapeutiskt.
Forskare kan säkert förklara det bättre.
Alla har inte ett språk för känslor.
SPRÅK + KÄNSLOR
Så att kunna se ett uttryck för konst
och det framkallar en äkta känsla hos en, är så starkt.
Musik som är "känslosam" eller "sorglig" hjälper en,
men den liksom förstärker allt.
Och det tycker jag är mycket viktigt.
Okej, kör det
SPÅR 16 MAN ON THE MOON (BONUSSPÅR)
Jag skiter i vad folk tänker om mig
Visst, jag bryr mig, men ändå inte, du fattar?
Hip-hop hade verkligen lyckats artikulera
en massa saker om miljöerna där de här artisterna växte upp,
men handlade sällan om vad som rörde sig i artisternas huvuden.
Cudi hade inga problem med att
fördjupa sig i sina mest privata, mörka tankar.
Man ser det i dagens artister, de pratar inte om Cudi...
"Jag älskar hans musik. Han klär sig jättebra."
Du vet?
Kid Cudi är nån som jag lyssnar på jämt.
Han räddade mig.
Han räddade mig från att skada mig själv, höll mig fokuserad.
Man hör det många gånger när folk pratar om Cudi,
när hans fans pratar om Cudi.
Och man hör det också från de stora namnen i popkulturen,
nu, ett decennium senare.
Han nådde verkligen fram till ungdomarna.
Han lyckades verkligen inspirera folk.
Han skrev mycket om vad man ska göra.
Jag känner att han gjorde soundtracket till mitt liv
eller andras liv som går igenom samma sak.
Om man är ett stort Cudi-fan, förstår man.
När jag tänker på album som har präglat mitt liv
eller min väg upp, är detta det främsta.
Detta är det viktigaste för min mognad,
från en liten tonåring till att kliva ut i den verkliga världen.
Han sa sin sanning på ett sätt som var lättillgängligt, och han var sårbar,
och pratade om saker som... "Ingen vet vad jag känner."
Han gav mig tillstånd att vara öppen för mina känslor. Albumet startar där.
Och är det inte ironiskt, i en genre som handlar om
att vara osårbar och tuff fast man lider,
är det han som överskrider
den där konfrontationen med ego och konkurrens,
och är den som minst skriver om
hur tuff eller häftig han är,
utan han är den som säger: "Du, jag är en människa,
"och det här är vad jag går igenom,
"det är min verklighet, vad jag än tycker om det."
Jag gick på college och jag hade rött hår
och när jag gick in i cafeterian eller klassrummet så...
...glodde folk på mig och skrattade och skämtade om mig.
Jag var sårad. Jag kände blickarna.
Men jag hade nåt i huvudet. Jag visste att jag måste omfamna mig själv.
Jag skulle aldrig säga det åt Cudi, för det skulle vara konstigt,
man jag uppskattade honom för att han var sig själv, så att jag kunde vara jag.
För alla har det jobbigt nån gång,
men man måste alltid inse
att det finns mer i livet än just det ögonblicket.
Att tankar kan vara mörka,
för att det ibland blir så tufft i stunden
att det är svårt att föreställa sig att det kan bli bättre.
Det var nåt jag alltid hade i åtanke.
Jag visste att det finns mer i livet än så.
Mer än den här skolan och de här ungdomarna.
Jag visste att det fanns mer och att jag skulle uppnå det.
Slutet är aldrig slutet En ny utmaning väntar
Ett prov som ingen kan förberedas för Ett nytt helvete att erövra och förstöra
En ny tillväxtnivå Han måste konfrontera sig själv
Maskinen och anden inuti
Det är resan för mannen på månen
Jag oroar mig aldrig för det musikaliska, sorgen, bara för honom själv.
Han var en kille som höll sig mycket för sig själv.
I början var det en svår anpassning för honom.
Man brukar säga att dit man går, där är man.
Och när man får mer pengar
tror man att allt ska bli bättre och lättare.
Men när man har många ögon på sig,
kan det förstora känslor av negativ självuppfattning
och det kan vara särskilt sårbart och sårande.
En del säger: "Den sången räddade mitt liv."
Och det måste kännas extremt läskigt.
"Jag har dessa människors liv i min hand, fast jag själv har det jobbigt.
"Vad är mitt ansvar?"
Det kan kännas överväldigande.
PADUA, ITALIEN SAMTAL 02
Jag tyckte verkligen att det var svårt att vara lycklig.
Jag tänkte: "Okej, jag är framgångsrik,
"Jag åstadkom vad jag kom till New York City för att åstadkomma",
men jag mådde dåligt.
Jag kunde inte låta bli att känna mig lite som Richie Rich,
jag hade vakter med mig överallt, och folk tog hand om mig.
Vissa kvällar var jag på klubben,
och jag bara sprang därifrån
och sprang flera kvarter,
hoppade in i en taxi för att komma bort från vakten,
och vakten hoppade också in och följde mig hem.
Jag blev aldrig av med honom.
Det var svårt att anpassa sig
från att vara den här Scott,
till att vara Kid Cudi.
EN HISTORIA OM KID CUDI
MED JADEN SMITH
AKT 1
Det var lite av en mardröm för mig,
för jag var inte i balans med mig själv.
När jag uppträdde kände jag inget.
Jag var nog rädd för scenen.
Om man ser mina tidiga framträdanden, ler jag inte.
Jag vill bara vara med bra människor.
Jag vill se dem i ögonen och se deras själ
och veta att de är bra människor och att de är rättvisa.
Så var det inte ofta.
Jag visste inte om de gillade mig för min egen skull
eller för att jag co-signade med Kanye...
De kanske bara gillade "Day 'N' Nite" och inget annat.
Jag visste inte riktigt vad det var,
varför folk gillade mig som artist.
Och jag tänkte att det kanske inte var min grej.
Det fanns många bra stunder när jag spelade in albumet.
Men sen skulle jag göra PR
och folk ställde frågor,
personliga frågor som jag inte ville besvara.
Av nån anledning, och det här är sant, trodde jag aldrig att ärlighet
skulle få folk att vilja ställa så många personliga frågor.
Folk sa: "Du förlorade din pappa som 11-åring. Hur var det?"
Det här är frågor ingen har ställt tidigare.
Det här är saker som jag aldrig ens tänkt på.
När min pappa dog, kamouflerade jag alla mina känslor, jag stoppade undan dem.
Jag låtsades som om det inte hänt.
Jag gjorde intervjuer med solglasögon på och var hög på kokain,
och jag bara satt där och svarade på frågorna,
för det var det enda sättet jag kunde prata om sånt.
Jag lämnade aldrig huset. Jag gick inte ut och gjorde saker.
Men när jag tog kokain kunde jag vara ute på gatan.
Jag var en höjdare. Jag gick runt på gatorna
och folk såg mig skriva autografer och vara med på foton
och vara tjenis med folk.
Det gav mig mod att gå utanför huset.
Att vara normal.
Hur jobbade du inför Man on the Moon II?
MAN ON THE MOON, VOL. II: LEGENDEN OM MR RAGER
Alltså.
Jag vill inte prata om det. Jag vet inte var jag ska börja.
-Vill du prata om Man On The Moon? -Ja.
Det var kul i början.
Det var inte förrän efter framgångarna...
...som allt blev mörkare.
-Du menar slutet? -Ja, det också.
MAN ON THE MOON II-SESSION. LOS ANGELES, OMKRING 2010
Jag vill ha mer...
Ja. Det behövs flera lager.
När Man On The Moon var klar, gick jag tillbaka till studion.
Du vet, vi var som bröder. Vi var alla i studion hela tiden
och till och med delade hotellrum
och gjorde hans första spelningar för 30 personer i Jersey nånstans,
och vi gick igenom hela den där dynamiken. Så måste det ju vara.
Han gick definitivt igenom saker. Han var ur gängorna.
Jag minns bara att
vi gjorde spelningar, gick på efterfester
och var i farten hela tiden,
och så plötsligt lämnade han allt det där.
Han hade såna stunder före första albumet.
Han hade det jobbigt med nåt
och stängde in sig i ett rum helt ensam.
Så det där med hans depressioner är sant.
För mig personligen, med Ye,
att jobba med Cudi och Ye,
det var jobbigt att hantera, för
jag känner att jag kunde ha...
...funnits där för Cudi mer.
Och kanske hade det gått annorlunda.
Tåget går supersnabbt och han reser världen runt,
han har förpliktelser, en massa fans, stora turnéer.
Allt rör sig. Man vill inte stoppa det. Men vad gör man?
Han verkade inte alls glad.
Han verkade inte se fram emot nånting.
Han hade nog också en tanke om att han inte skulle överleva.
Förutom humörsvängningarna var han jämt i studion.
Du måste förstå, Cudi är min bror.
Det faktum att han kunde dölja det för mig stör mig mycket,
men han var väldigt bra på att dölja det.
Pressen att leva upp till hajpen,
jag visste inte om jag tyckte om det jag höll på att bli.
MAN ON THE MOON 2-TURNÉ
Och jag använde kokain
för att fly från verkligheten.
Jag insåg inte hur djupt det var, hur djupa texterna var.
SPÅR 03 DON'T PLAY THIS SONG (MED MARY J. BLIGE)
Den låten... Jag gillade aldrig den låten.
Jag producerade den, vi gjorde den ihop. Jag såg det liksom varje dag.
SPÅR 16 GHOST!
Man hör texten, men det är inte bara för det här albumet.
Det är hans verkliga liv.
Jag hoppas de förstår att jag verkligen förstår
Att de inte förstår
Jag hoppas de förstår att jag verkligen förstår
Att de inte förstår
KID CUDI HÄKTAD I NEW YORK
Jag blev häktad innan albumet var klart,
och jag kom ut ur fängelset och jag skämdes,
för att jag växte upp med två farbröder som var crackmissbrukare.
Så det faktum att jag höll på med kokain fick mig verkligen att känna
som om jag svikit dem, som om jag svikit min mamma.
Men jag är glad att jag blev häktad, för det var då jag slutade.
Jag tror inte att jag hade slutat om folk inte fått reda på det.
Jag skulle ha fortsatt.
SPÅR 10 - TROUBLED BOY
Folk började behandla mig annorlunda och titta på mig annorlunda,
och det knäckte mig.
Alla i massmedia...
Länge beskrev de mig som en kille
som hade personliga problem och var deprimerad.
Det störde mig mycket...
...för jag var inte
deprimerad och nere hela tiden.
Och det var året min dotter föddes.
Det här är min dotter, mitt livs kärlek,
och jag ville bara att hon skulle se vad pappa jobbar med.
När jag var med henne var jag verkligen lycklig.
Men jag var inte med henne hela tiden.
Det är bara nåt som följer med.
Det handlar inte om vad media säger, det handlar om ungdomarna.
Så jag såg bara till att fokusera på
att det hjälpte människor
och det har alltid varit mitt uppdrag.
Det är som texten: "Jag ser på mig själv som ett offer,
"så att inte bara ungdomarna är uppe på natten."
Det var så det var, du vet.
Jag offrade mitt livs integritet
och la ut min historia för att hjälpa andra.
FARVÄL
-Behöver en paus. -Okej. Tack.
Jag har alltid känt att jag och han är väldigt lika.
Det fanns alltid ett andligt släktskap.
Jag har fina minnen av honom. Han är som en nalle i mitt hjärta.
Jag minns när vi var i Amsterdam. Folk sprang runt
och jagade honom på gatorna, ingen livvakt.
Jag minns att jag tänkte att han är en superstjärna,
men han umgås med vanligt folk.
Det förlorade han aldrig. Det har han fortfarande.
Och man kan bara vara hans vän
om man håller på att skapa nåt med honom.
Inte att han försöker använda en,
men det är bara då hans humör är uppåt.
Hur blev intervjun med Shia?
Jag minns att jag satt med honom... Jag minns att jag satt med honom.
Han var på turné, och han sa:
"Jag vill göra en tecknad film om min barndom",
och jag sa: "Jag är med."
Så jag skrev en synopsis och ansträngde mig verkligen.
Han pratade om mötet med Adult Swim som ni gick på.
Det finns fem personer i rummet från Adult Swim,
och de gillade min synopsis, och jag hade aldrig gjort nån tidigare.
Jag tänkte: "Det här går ju bra."
Sedan, mitt i mötet, tar han bara sidorna ur min hand,
och säger: "Smörja",
kastar sidorna och stormar ut.
Nej, det gjorde jag inte.
Jag tog manuset ur hans hand,
för det var ett manus som jag inte läst som han skrev på egen hand.
Det var aggressivt.
Inte alls. Jag gjorde det för att han tog fram det,
och när han gjorde det sa jag "nej". Och han blev förbannad.
Han hade gett mig ett pass till sin livshistoria.
Han gav mig tillgång till allt.
Hans mamma. Och jag hade skrivit det,
och det fanns saker vi inte hade kollat med varandra.
Vissa saker ville han inte prata om.
Han är så medveten om hur han uppfattas
att han vill forma det i en sådan grad att det inte tillät honom att vara fri.
Det var därför vi var oense.
För jag är en grävare, och jag är nyfiken som fan
och vill utforska med honom, men han säger nej.
Jag förstod det inte på åratal.
Vi blev sams igen och osams igen, och så vidare.
Vi älskar varandra, men vi är båda passionerade människor.
Därför älskar jag honom,
för jag känner att han förstår mig och jag honom.
Det är svårt att hitta sådana människor i branschen,
som försöker skapa nåt nytt,
men det har alltid varit en flykt för mig. Och det är frigörande.
KID CUDIS HEM. LOS ANGELES
Dennis, min manager, köpte en gitarr åt mig ett år,
och jag frågade varför.
Han sa: "Jag tänkte bara att du kunde lära dig gilla gitarr."
Och jag sa: "Men jag spelar inte gitarr."
Han köpte bara gitarren åt mig,
och då fick jag idén att gå vidare och lära mig själv.
Det var bara jag som försökte känna nåt.
Jag behövde känna nåt med musiken.
Det faktum att jag var svart, spelade gitarr, gjorde rockmusik,
det var konstigt för många, tror jag.
Även om det var konstigt hade jag ändå inte brytt mig.
Jag var fortfarande fast besluten att lära mig detta instrument,
och bevisa för mig själv att jag kunde.
Fick du med det där?
Fick du det?
Nej. Men gör det igen, så.
-Du spelade inte in? -Nej.
Jäklar. Jag började just komma igång.
WZRD, jag gjorde det albumet nykter.
Jag drack inte, jag rökte inte, tror jag.
Eller rökte jag och drack inte? Jag kommer inte ihåg.
BREWERY INSPELNINGSSTUDIO. BROOKLYN, NY
Nån som hjälper mig Bryr sig nån?
Kan nån höra mig? Är nån där?
Motivationen från det var
att han definitivt ville starta ett band med Dot.
KID CUDIS HEM. LOS ANGELES
Han kan säga annat men jag tror att en del av det också stammade
från att han var trött på att vara ute på scenen ensam.
Han vill ha med nån annan i den där fiskskålen.
Jag vill ha dig, tjejen
Och jag behöver din kropp här
WZRD PÅ CONAN, LOS ANGELES
Jag var taggad över det här nya soundet och allt det.
Jag hade permanentat hår och fick ett nytt utseende.
Ja, åh
Precis här
Det var terapeutiskt.
Jag mådde väldigt bra när jag gjorde WZRD.
Vi angriper er inte.
Håll käften och lyssna på vår musik.
-Ni kom hit för ett syfte. -Exakt.
Ni kom för att höra vår musik.
Så lyssna på vad vi pratar om,
för vi försöker lära er vad vi gör.
Så enkelt är det.
Fattar ni?
Sluta applådera.
Många kommer att tycka att jag är en skit.
Tänk vad ni vill.
Men det är de här jävla sångerna som håller mig vid liv.
Så skit på er om ni inte kan lyssna på det jag spelar.
Ja.
Det är så jag känner. Helhjärtat.
Jag har en fråga.
Inga fler frågor. Jag vill bara härifrån.
Jag skulle inte önska mitt liv åt nån.
Det jag gick igenom vill jag inte att nån ska gå igenom.
AKT 2
Jag började acceptera att jag är
en sådan...
En mörk, deprimerad person
som står inför faktum att folk
inte vill ha med nån att göra som inte har allt under kontroll.
Och efter det andra albumet, det var då jag bytte skivbolag.
Och jag förlorade Sylvia Rhone, och det var jobbigt för mig.
Den som signade mig och trodde på mig, jag miste henne.
Min karriär hade varit annorlunda om jag hade Sylvia Rhone,
för Sylvia trodde på mig som ingen annan i branschen.
Oavsett hur konstig musiken kunde vara,
var hon helhjärtat med på vad jag ville göra,
och det är svårt, för skivbolagen konkurrerar stenhårt.
De stöder mig, men ändå frågar de efter en listetta.
Jag säger: "Jag är Kid Cudi. Vi tänker inte så."
Den där övergången från punkrock till rap hade inte funnits
om inte Cudi hade tagit risken.
Han måste riskera sig själv och få kritik för det,
för de ville bara ha en ny Man On The Moon.
Han har ett gäng Man On The Moon i ryggsäcken.
Men han avskyr att upprepa sig.
Han känner sig passé eller som om han fuskar.
Så han saboterar sig själv från en viss framgång,
för att han är så missnöjd med övriga livet.
Ur det missnöjet kommer stor konst,
och en riktigt trasig person.
Jag måste påminna folk och säga: "Vi existerar på ett helt annat plan."
Jag kom inte igång via radio, utan via internet.
Jag jobbade med Kanye West, Jay-Z, utan radiohits.
BREWERY INSPELNINGSSTUDIO. BROOKLYN, NY
Jag höll mig sysselsatt med att oroa mig för radion,
den jävla radion.
Vill jag ha en radiohit? Ja, men den ska vara organisk.
Jag vill att min skiva spelas för att den är bra,
inte för att skivbolaget säger till dem att spela den.
Jag bryr mig inte så mycket om hur skivor säljer.
I så fall hade jag sagt: "Åh, det är över!
"Folk vill inte lyssna på mig längre. Jag är slut."
Men jag tänkte: "Okej,
"folk gav inte respons på det, det är lugnt."
Jag fortsätter göra låtar, lägger på lite nya vibbar...
Skitbra.
De här låtarna kommer att bli skitbra på konserter.
Skitbra. För grejen med mina spelningar är
att det finns så mycket långsamma rytmer på Man On The Moon.
Vi har höga, låga,
men jag har aldrig gjort nån skiva med högt tempo,
så enda gången en spelning är hajpad är en remix.
Men alla dessa låtar, "Immortal..."
Det kommer att bli häftigt.
Och jag lever mitt liv som om jag hade krafter
Och ikväll känner jag mig odödlig
SPÅR 06
Jag sa att jag känner mig odödlig i kväll
Whoa
I kväll känner jag mig odödlig
Whoa
Vårt jobb är att introducera nya smaker och nya upplevelser.
Kör.
Jag har alltid tänkt: "Hur kan jag göra det?
"Hur klarar jag det? Hur kan jag..."
Allihop!
"...ge folk nåt de inte har hört förut?"
Sa vem håller mig nere nu
Jag vill bli hög, jag vill bli hög
Låt mig veta, ja
Behöver det för att klara mig
Kan ni få mig hög?
Hey oh
För tillfället kanske folk inte förstår det,
men man måste vara trogen mot sin tro.
Cudi! Cudi! Cudi!
Jag är alltid trogen mot Scott,
och så länge jag fokuserar, går det nog bra.
Vilken jävla massa människor. Känner ni nåt?
Vi går igenom mixbandet, och sjunger...
SPÅR 02
Va? När jag säger Kid säger ni Cudi
-Kid -Cudi
När jag säger Kid säger ni Cudi
-Kid -Cudi
Bra!
När jag gör saker...
...är jag rädd att folk inte förstår,
så jag förklarar allt.
Han är raka motsatsen, han bara gör det...
och folk förstår det, vilket är så coolt.
Jag önskar att jag kunde vara sån.
Känner ni det?
När jag börjar låta som nån annan, misslyckas jag.
Dricker igen, dricker igen Botten upp, jag vinner igen
Det finns en sida av mig som säger: "Tänk om de inte gillar det?
"Skivbolaget kommer inte att promota det, folk kommer inte att lyssna."
Vilket är synd, men det hindrar mig inte från att göra det.
Tanken kommer, och sen: "Det skiter jag i, jag kör."
Du vet, jag är en människa.
VILL DU GIFTA DIG MED MIG?
Kontakten är kicken.
KONTAKTEN ÄR KICKEN
Och det är vad alla jagar efter.
När man äntligen känner sig som en naturlig del av nåt.
Det är som att hitta sina rötter,
för man kan ha en åsikt, en stark åsikt som säger:
"Jag vet att det här inte ses som coolt,
"men det finns nåt verkligt häftigt med det. Det är fantastiskt."
Man kan göra musik om ingenting, och folk spelar den ändå.
Det är ett häftigt beat.
Musik som bara upprepar sig,
men musik som folk knyter an till som fan.
Var är du? Vart är du på väg?
Hej mr Rager Vad fan håller du på med?
Vart fan tar du vägen?
Hej mr Rager
Var är du? Vart ska du?
Hej mr Rager
Hallå
Ja
Tack!
Hans smärta har alltid legat mycket på ytan.
Han ler mycket,
men hans leende döljer nåt.
Jag kom dit en gång.
Han gjorde visst ett rockalbum med Pat.
Det var för avancerat för mig.
Jag sa: "Det här gillar jag inte."
Och han sparkade ut mig ur huset. Vi pratade inte på länge.
Om man ska säga honom sanningen, måste man göra det på rätt sätt.
För han är så jävla känslig.
Han går djupt i sin själ varje gång han gör ett album.
Han gräver djupt.
Han gräver efter sin sanning,
och nåt han känner att han kan presentera på ett tillgängligt sätt
och göra musik av.
Ibland gör man sin bästa musik när man är som mest nere.
Mitt favoritalbum med Kid Cudi
är... Speedin' Bullet to Heaven.
Det är galet. Det är "Confused". Självklart "Confused".
Det måste ha varit en mörk tid för honom.
Jag kanske bryter ihop och kör utför en klippa
Falla i ett tomrum
Jag vill inte prata om "Confused",
för det var en riktigt mörk tid för mig.
Jag vill inte prata om nån låt från
-Speedin' Bullet. -Okej.
Och om jag blåser ut min hjärna Över hela scenen
Är det galenskap som läker sorgen
Speedin 'Bullet to Heaven var den mörkaste.
Den var mörkare än Man On The Moon II.
SPEEDIN BULLET-SESSIONER
Jag kände att jag levde på rätt sätt,
men jag kände mig ändå tom inuti.
Folk ser upp till mig, men jag är ingen lycklig person.
Så ofta kände jag mig som en bluff.
Och det var det som drev mig till
den mörka sidan av det jag kämpade med.
Det där med kokainet skrämde mig djupt.
När han började, kunde jag inte prata med honom mer.
Jag kunde inte nå honom längre.
Han började bli isolerad, svarade inte på nånting.
Då tappade vi kontakten med varandra under en lång tid.
Inte bara jag, utan många av hans... Han blev väldigt isolerad.
Och jag känner inte till den delen av hans liv.
Vi umgicks inte då.
Passion, Pain skrev jag när jag kände hopp.
"Jag hoppas kunna känna så här, nån gång",
och det är så jag vill må.
Jag var ledsen för varje relation jag hade haft.
Jag utsatte tjejer för så mycket...
...jobbigt för att jag mådde dåligt
och inte var som jag borde.
Det ökade på mitt mörker,
det faktum att jag inte kunde vara i en relation.
AKT 3
Jag hade just börjat knarka igen.
Inte nöjd med mig själv att jag tillät
mig att gå tillbaka till det
efter alla dessa år.
Jag skämdes verkligen.
Jag var självmordsbenägen,
och hade kommit så djupt ner att jag försökte planera det.
Jag visste att om jag
inte sökte hjälp,
skulle nåt hända.
Innerst inne ville jag...
...bli bättre.
Och jag ville inte ge upp och svika folk.
Allt skulle ha gått förlorat, allt jag jobbat hårt för.
Jag kunde inte lämna min dotter,
lämna min mamma,
min syster, mina bröder.
Jag var tvungen att skärpa mig.
4 OKTOBER 2016
Kid Cudi 4 oktober 2016
Det har varit svårt att hitta orden eftersom jag skäms.
Jag har levt en lögn.
Igår la jag in mig på avgiftning
Jag vet inte hur lugn känns.
Jag litar inte på nån
Jag är rädd, jag är ledsen,
Ber för dig Scott,
må Gud välsigna och leda dig under denna tid.
Vilket starkt inlägg.
Detta ger så många andra människor ett sätt att dela samma sak.
Skäms inte, var inte ledsen.
Du gör rätt och räddar förmodligen liv med din historia.
Jag vill bara ta tillfället att säga
att Kid Cudi är min broder,
och jag hoppas att han mår bra.
Den mest inspelade artisten under de senaste tio åren,
den mest inflytelserika.
Och jag hoppas att han mår bra.
Som mycket unga lär vi oss att tänka utifrån brist.
Alla.
Och jag tror att den känslan av
att inte tro att man duger, eller känner osäkerhet om sin konst...
...är naturligt, men samtidigt känner jag att det är inlärt.
Alla människor är olika, och varenda människa
har nåt unikt och speciellt att erbjuda.
Och folk glömmer att alla i princip känner likadant.
Förlorade, förvirrade, inte riktigt säkra på varför de är här,
ångesten.
Alla känner det och försöker dölja det på nåt sätt.
Vi ska förenas i våra brister,
i vår osäkerhet,
i vår glädje, i vår lycka.
Och acceptera allt som vackert och naturligt.
Det är det som kommer att bryta ner murarna,
och få alla att tänka:
"Jag förstår dig och din smärta och din glädje.
"Vi kommer att bli okej."
Jag är lite nervös, okej?
Varje gång jag pratar om honom blir det lite känslosamt.
Har alltid funnits där för mig.
RÄDDADE MITT LIV
Tuffa tider, sorgliga tider, bra tider.
HAN RÄDDADE MITT LIV
Hans musik hjälper mig mycket när man känner sig ensam.
RÄDDADE MITT LIV.
Han betyder allt för mig.
Det fanns alltid nån som förstod mig.
Jag visste att nån där ute liksom visste hur jag kände.
Och det var Cudi för mig.
Han är som en bror för mig. Nån jag ser upp till.
Man on the Moon, det var typ början på mitt liv.
Han bara... Han öppnade en ny sida av mig
är jag helt kunde förstå att jag inte var ensam.
HJÄLPTE MIG
Han har hjälpt och motiverat mig genom många deppiga stunder i mitt liv
och jag känner att han har hjälpt mig växa
och vara mer sårbar själv.
Om jag låter folk i min närhet veta
att det är okej att känna som man gör, att vara ledsen.
MAN FÅR VARA LEDSEN.
Ofta då jag var mellan 20 och 30 år
hade jag en falsk yta.
För jag kom från Disney Channel till Spielberg,
där man sa: "Bäst att du ler mycket."
Han hade det och jag identifierade mig med det.
Det faktum att han ler som ett sätt att överleva.
Så jag spelade hans album oavbrutet det kapitlet i mitt liv,
för vi tänkte likadant.
Så han låste upp en viss typ av sårbarhet
som kändes mer äkta för den jag var.
Det har alltid varit, typ, den resan,
han var menad att vara min bäste vän.
Han kanske inte talar om det så,
men jag skäms inte för att säga det. Han har mitt hjärta.
Inte bara för hans musik, utan för den han är.
Han betyder så mycket för mig, han är...
...livsviktig för mitt liv, inte bara musiken, men som person,
han är en stor bit av mitt liv.
Men musiken också. Ja, musiken också.
Det högsta ögonblicket,
om jag ser tillbaka,
är nog när han la in sig på avgiftning.
Att veta att jag kunde ha
mist honom, du vet.
Det var inte...
...ett ögonblick av lycka alls.
Men när jag ser tillbaka är jag så glad
att han gjorde det just då.
Och inte en minut senare.
Jag var inte den bästa jag kunde vara.
Så är det ibland i våra liv.
Det här är saker som jag berörde vid avgiftningen. Jag sa:
"Kunde ha gjort det här bättre. Jag hade kunnat vara där.
"Eller kunde ha förstått. Jag hade inte varit rädd. "
Jag insåg att
mycket av det jobbiga berodde på att jag jämt jobbade.
Och jag gav mig inte tid att leva mitt liv.
Och jag sa till mig själv att jag skulle ta itu med det här.
Jag är mycket lyckligare nu och jag känner
att jag kan prata om vissa saker.
Jag har tagit itu med problemen.
Konfronterar problemen.
Jag vet var jag gick fel.
Där finns ingen tvekan.
Så nu kan jag prata om det.
Och jag vet att jag mår bättre som Scott,
att jag älskar mig själv, att jag är glad,
Jag hoppas bara att fansen
kan se att jag äntligen
mår bättre nu.
Vacker morgon Du är solen i min morgon
Inget oönskat
KANYE WEST SAINT PABLO-TURNÉ
Okej, LA.
Kid Cudi är på rehab just nu.
Men han har en listetta på radion.
Och jag vill att vi ska sjunga den ikväll.
Högt nog så att...
...han hör det och känner det och vet att vi älskar honom.
Är ni redo?
Vacker morgon
Du är solen i min morgon
Inget oönskat
Att känna sig vilsen är okej. Alla borde känna sig vilse.
Ingen vet hela meningen med livet.
Man kan använda tiden man är vilsen och säga att man utforskar.
Mycket läkande handlar om att ändra hur man uppfattar saker.
Och mycket återhämtning
handlar om att ändra uppfattning om vad man upplever.
Och veta att man kan känna sig vilsen ihop med andra.
Så att känna sig vilsen är inget fel.
Jag hade precis kommit ur rehab,
och jag visste att många var glada över min hemkomst.
Jag var riktigt nervös.
Och jag hoppas verkligen att ungdomarna vill höra mig än.
Los Angeles, få höra ett jävla väsen.
TRAVIS SCOTT COMPLEXCON. LONG STRAND, 5 NOVEMBER 2016
Alltså, jag smäller av.
Jag smäller fan av. Det här är min favoritartist nånsin.
Jag vet inte hur många av er som känner likadant,
men jag växte upp med hans musik.
Så en stor jävla applåd för Kid Cudi.
Jag älskar er, era jävlar!
Fansen, se kärleken, spänningen.
Folk var så glada att jag var hemma och att jag hade klarat det.
Lyssna. Jag har saknat var och en av er.
Jag älskar var och en av er.
Jag vet att livet är galet och så.
Problem kommer,
men vi kan ta oss igenom det.
Jag är ett levande bevis.
Och jag menar inte att predika. Inte alls.
Men jag vill att ni ska veta en sak.
Lyssna.
Jag är på jakt efter lycka och jag vet
Allt som glittrar är inte guld
Jag kommer att må bra när jag fattar Vadå
Jag ska må bra
Det tog mig tillbaka lite grann.
In i ljuset.
Det hjälpte liksom under den tiden.
INSPELNINGSSTUDIO. JACKSON HOLE, WY
När han kom ut från rehab lagade vi bara mat.
Vi gick in i studion och jobbade med musik.
Och det ledde till Kids See Ghosts.
Oavsett om han gjorde beats med mig eller det bara var han och Dot,
fortsatte han bara att skapa och skapa.
Jag vet inte om jag borde ha släppt ett album snart.
Jag borde ha tagit ett par års ledighet.
Men då sa Kanye...
...att han ville göra det här albumet.
Och...
Jag sa: "Okej, gärna det, för...
"...nu har jag nån som lyfter upp mig."
Låter mig veta att jag kan göra det här.
Så, Kanye vet det inte, men han räddade mig.
Han räddade mig från att bli deprimerad igen
om var jag var med musiken och...
Han hjälpte mig att se att jag hade mer att ge.
Jag är så pånyttfödd Jag går framåt
Jag fortsätter framåt Rör mig framåt
Det är ingen stress på mig Herre
Jag går framåt
Jag fortsätter framåt Rör mig framåt
Jag har bara ingen lust att göra fler mörka skivor.
Jag vill inte släppa fler såna.
Jag hoppas att folk
fattade det när jag släppte dem förut.
Men det kapitlet är över.
Jag insåg tidigt att kunna göra musik
är en speciell sak och en gåva från Gud.
Jag visste att jag måste använda denna gåva för det goda.
Så jag vill bara säga före nästa låt,
att jag uppskattar er var och en,
allt som har kommit hit för att se mig rocka just nu.
Livet är galet. Vi får alla lösa det här.
Det är galet, men vi är alla överlevare.
Jag vill tacka Kid Cudis fans. Jag överlevde.
Det har varit en lång resa sen mitt mixband,
och ni har varit så stöttande på denna resa...
Jag älskar dig, Scott.
Och att komma till spelningen ikväll,
att se alla vackra ansikten och all kärlek,
det är fortfarande överväldigande för mig.
Jag ville bara låta er veta att jag gick igenom mina problem.
Ni vände mig aldrig ryggen.
-Ni dömde mig aldrig. -Aldrig.
Ni övergav mig aldrig.
Och jag fick komma hit och se all denna kärlek.
Från album jag släppte för några år sen.
Det här är helgalet.
Jag vet att jag hjälper er, men gissa vad?
Ni hjälper mig, mer än ni vet.
Det här är som gruppterapi. Det är fantastiskt.
Jag visste att det var mitt uppdrag.
Jag visste att det var därför jag föddes.
Det är mitt öde.
Allt jag gör måste hjälpa människor på nåt sätt.
Det bara måste det.
Jag kan inte göra musik annars.
Och det har alltid varit målet, att inspirera andra,
så att de kan berätta sin historia.
Jag kände att rappen behövde mer av det.
Nu är det som att,
man är tvungen att sjunga och prata om sina känslor.
Och vi infekterade egenhändigt musikindustrin med det 2009.
Det gav ringar på vattnet genom hela branschen
i ett decennium.
Så, varsågoda.
Så, tioårsjubileet för mitt första album.
Det är en fin resa vi alla har varit på hela tiden, va?
Jag älskar er också. Låt mig se tatueringen här.
Herr Cudi! Jag har tatuerat mig! Jag älskar dig, Cudi.
Men titta bara.
Du räddade mitt liv, Cudi. Kan du skriva på den? Snälla.
Okej, jag skriver på din arm.
Herregud! Herregud! Åh, fan!
Varsågod. Vad heter du?
Du räddade mitt liv. Mitt namn är Jacob. Jag älskar dig.
Jag älskar dig också, Jacob. En applåd för Jacob. Ja!
Hör på, Jacob. Nästa sång är för dig.
Jag ska... Jag ska kolla.
Låt mig se att du lever dig in i det som fan.
Okej, är ni redo för nästa?
Nu kör vi.
Ja. Jisses. Jisses. Jag fan...
Är du redo? Ska du sjunga med mig?
Ja.
Krossar en bit liten bit Rulla den ta en rök
Känns upplyst och känner mig bra Klockan två på sommarnatten
Jag bryr mig inte Handen på ratten
Att köra berusad Jag gör min grej
Rullar Midwest Side och ut
Att leva mitt liv för våra drömmar
Jag ska göra precis vad jag vill Se framåt, ingen väg tillbaka
Folk sa till mig att sakta ner Jag skriker: Fan heller
Jag skriker: Fan heller
Fan heller Fan heller
Ja
Vad? Vad? Vad?
Ja! Jacob, ja!
Berätta vad du vet om att Drömma, drömma
Du vet ingenting Ingenting
Berätta vad du vet Om mardrömmar varje natt
Vaknar kallsvettig fem på morgonen
Ja
Jag är på jakt efter lycka och jag vet
Allt som glimmar är inte guld
Jag mår bra när jag får det ja
Jag mår bra
Jag är på jakt efter lycka och jag vet
Allt som glimmar är inte guld
Jag mår bra när jag får det, ja
Ja, ja
ComplexCon.
Ja!
Vad fan? Gör lite ljud.
Ja
Jag älskar er, era jävlar. Ja.
Jag älskar dig. Kom hem säkert.
Jacob, jag älskar dig. Kom hem säkert.
Ja!
Fred!
10 OKT, 2010 - 20 AUGUSTI 2021 TILL MIN BÄSTA VÄN I HELA VÄRLDEN,
ÄLSKAR DIG FÖR ALLTID MIN FINA POJKE
Undertexter: Bengt-Ove Andersson
Kreativ ledare Monika Andersson