Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫תני לי, אימא.‬ ‫-אני מסתדרת.‬
‫שבי.‬
‫קדימה, שבי.‬
‫אמרתי לך לא לעבוד כל כך קשה.‬ ‫זה מעייף אותך.‬
‫אני חייבת לעבוד.‬
‫תני לי את שקית המתנות.‬
‫בשבילך. אני חושבת שתאהב את זה.‬
‫תסתכל.‬
‫חולצה חדשה לנסיעה.‬
‫אימא, אמרתי לך, זה סתם בזבוז כסף.‬
‫בזבוז כסף?‬
‫אתה רוצה לנסוע בסמרטוטים? לא!‬
‫בכסף הזה היה אפשר לקנות מצרכים לחודש.‬ ‫-אבל תיראה נהדר.‬
‫תלבש אותה.‬
‫יפה, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-ממש יפה.‬
‫כן.‬
‫תראה, יש עוד.‬
‫גברת אנה…‬
‫נכון?‬
‫תקרא אותו בנסיעה שלך.‬
‫את בחרת את זה, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-מה כתוב כאן?‬
‫"תעופה…"‬
‫היי! אל תעשה את זה!‬
‫תן לי, אני אשים את זה בצד.‬
‫תודה, אימא.‬
‫נאכל?‬ ‫-כן.‬
‫תברכי.‬
‫אנו מודים לך, אלוהים,‬ ‫על האוכל שאנו אוכלים היום.‬
‫מי ייתן ולמטאוש תהיה נסיעה מוצלחת.‬
‫הגן עליו והוביל אותו לדרך הנכונה.‬
‫השבח לאל.‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫היי! תעיפי מפה את החתול!‬ ‫-לך!‬
‫עזבי אותו. בוא הנה.‬
‫הוא רוצה את האוכל.‬ ‫-כן.‬
‫לא, קודם תגישי לעצמך.‬
‫שבי.‬ ‫-תאכל, בן. עבדת קשה.‬
‫אלוהים. אני אוכל, אבל…‬
‫תאכלי עוד. הינה.‬
‫זה מספיק.‬ ‫-לא, עוד קצת.‬
‫אני לא רעבה.‬
‫הן ברחו.‬
‫הן בורחות ממך.‬
‫שלום!‬
‫היי, מטאוש.‬ ‫-היי, ז'ילסון.‬
‫אתה מוכן, גבר?‬ ‫-אני מוכן.‬
‫מעולה!‬
‫תכיר, אימא שלי והאחיות שלי.‬
‫גברת אנה, נעים מאוד להכיר.‬
‫מטאוש סיפר לי עלייך רק טובות.‬ ‫-שלום.‬
‫אקפוץ לכוס קפה בהזדמנות.‬
‫בסדר.‬ ‫-דברים ישתנו, חכי ותראי.‬
‫תודה לאל, אימא שלי‬ ‫כבר לא צריכה לעבוד בשדה.‬
‫זה בשבילך, גברת אנה.‬
‫יש שינויים גדולים באופק.‬
‫זו רק ההתחלה.‬
‫אני מתעקש, גברת אנה.‬
‫הבן שלך יסב לך גאווה.‬
‫בוא נלך, מטאוש. אנחנו מאחרים.‬ ‫-קדימה.‬
‫סאו פאולו לא מחכה לאיש!‬
‫מה קורה?‬ ‫-היי, מטאוש.‬
‫היי.‬
‫מה שלום ז'וליה? היא בטח כבר מתגעגעת אליך.‬
‫היא כבר מסמסת לי.‬
‫אבל לא אסע לזמן רב.‬
‫אישאר רק עד שארוויח מספיק כסף‬ ‫לבנות לנו בית פה.‬
‫אתה משוגע. נתת לאישה לכבול אותך.‬
‫מבחינתי, לא אחזור לעולם.‬
‫המשפחה שלי היא הכול בשבילי. הם כאן.‬ ‫הכסף שלי הוא שלהם.‬
‫אסור לך לפספס את ההזדמנות לצאת מכאן.‬
‫להרוויח כסף, להתעשר.‬ ‫-כן.‬
‫אני הולך למספרה כל שבוע.‬
‫נחמד.‬ ‫ -יש לי בושם טוב…‬
‫אני מכוער. אם לא אטפח את עצמי,‬ ‫מי תרצה אותי?‬
‫סבלנות, ילדים.‬ ‫נהיה בסאו פאולו בעוד חמש שעות.‬
‫סמואל.‬
‫ברוכים הבאים לעיר הגדולה, ילדים.‬
‫תתעוררו!‬
‫בחיים לא ראיתי כל כך הרבה מכוניות.‬ ‫-סאו פאולו מגניבה, נכון?‬
‫תראה, גבר!‬
‫תראה. זה לא נגמר!‬
‫שלום, מר לוקה.‬
‫מה שלומך?‬
‫אין לי תלונות.‬
‫הבאתי את הבחורים. הם מתרגשים להתחיל לעבוד.‬
‫הנסיעה הייתה טובה?‬
‫זה סמואל.‬
‫איזיקיאל.‬
‫איזק ומטאוש.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫מאיפה אתם?‬ ‫-הם מאזור קטנדובה.‬
‫עבדתם בשדות?‬
‫אנחנו עושים קצת מכל דבר.‬ ‫-הם חרוצים.‬
‫יפה מאוד.‬
‫זה הכול, מר לוקה?‬
‫כן, ז'ילסון. תודה.‬
‫אני זז. תתנהגו יפה, ילדים.‬ ‫-תודה.‬
‫ביי, ז'ילסון.‬ ‫-בואו.‬
‫זה חדר האוכל.‬
‫זו סדנת המלאכה.‬
‫כל אלה גרוטאות.‬
‫שימו את החפצים על המיטות.‬
‫אני צריך את המסמכים שלכם.‬ ‫הבאתם תעודת זהות?‬
‫אפשר לשאול למה?‬
‫כדי למלא את הטפסים.‬
‫בבקשה, מר לוקה.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה, מר לוקה.‬
‫והחוזים שלנו, מר לוקה?‬
‫נטפל בזה השבוע.‬
‫בכל הכבוד, באנו לכאן‬ ‫כדי לעבוד בעבודה חוקית עם חוזה מסודר.‬
‫אני אדבר עם משאבי אנוש.‬
‫יש לנו שבעה משלוחים מחר.‬
‫מתחילים בחמש.‬
‫מה עם ארוחת ערב?‬
‫ז'ילסון אמר שכל הארוחות כלולות.‬
‫יש בר בפינה.‬
‫קח, ארבעה דולר.‬
‫נתחיל מחר מוקדם.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫על הבוקר.‬
‫תראו את הבניינים האלה!‬
‫אני אקנה דירה פה.‬
‫זאת שלי. קניתי אותה.‬
‫מהגובה הזה כל האנשים למטה נראים קטנטנים.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫כן.‬ ‫-גם זה נחמד.‬
‫בסדר, אתם מוכנים להזמין?‬
‫עוד לא.‬ ‫-תודה.‬
‫תקראו לי כשתהיו מוכנים, בסדר?‬
‫אני רוצה סטייק.‬
‫הינה זה.‬
‫אין תוספות?‬ ‫-זה כתוב כאן.‬
‫פה, רואה?‬
‫סטייק מתאים לי. נזמין שניים ונחלוק?‬
‫אני לא רוצה לקרוא, אני רוצה לאכול. אלוהים!‬
‫גברתי, פעמיים סטייק.‬
‫פעמיים סטייק לארבעה.‬
‫ראית שפתחו את ההרשמה לבית הספר שלנו?‬
‫אולי אירשם כשאחזור.‬ ‫-סיימת את הלימודים?‬
‫סיימתי כיתה ח'.‬ ‫-וואו! ולא מצאת עבודה טובה יותר?‬
‫הייתה רק עבודה בשדות.‬
‫נפגשנו שם.‬
‫עבדנו קשה.‬ ‫-באמת?‬
‫עבודה של שלוש שעות לקחה לנו שש,‬
‫כי הוא לא שתק לרגע.‬ ‫-אני לא שתקתי לרגע?‬
‫כן.‬ ‫-אתה לא שתקת לרגע.‬
‫איך המזרן שלך, "הנסיכה על העדשה"?‬
‫טוב יותר מהמזרן שלי בבית.‬ ‫-אף פעם לא ישנתי במיטה.‬
‫איפה ישנת?‬ ‫-בערסל.‬
‫אלוהים, אני שונא ערסלים.‬ ‫-גם אני לא מת עליהם.‬
‫אני מעדיף מיטות.‬
‫אתה גר עם ההורים?‬ ‫-עם סבתא שלי.‬
‫ומר רז'ינלדו. אני עובד אצלו.‬
‫מאיפה אתה?‬ ‫-מרחוק.‬
‫בן כמה אתה?‬
‫אתה לא יודע?‬
‫אתה באמת טמבל מהכפר, מה?‬
‫על מה המגזין?‬
‫תעופה.‬ ‫-בטח נחמד לדעת לקרוא.‬
‫אתה רוצה ללמוד באוניברסיטה?‬
‫אוניברסיטה…‬
‫נראה לך שאמות במגרש הגרוטאות הזה?‬
‫אוניברסיטה זה לא בשבילנו.‬ ‫-קשקוש.‬
‫קיבלנו 500 ק"ג חוטי נחושת.‬
‫צריך לקלף אותם.‬
‫תסתכלו.‬
‫מחזיקים חזק…‬
‫תסתכלו.‬
‫מסירים את כיסוי הגומי.‬
‫רואים? נחושת טהורה.‬
‫זה שווה הרבה כסף.‬
‫הנחושת הולכת לפה, הגומי לשם.‬
‫עכשיו הנירוסטה.‬
‫קח את זה.‬
‫לוקחים את המגנט.‬
‫זה לא נדבק? זה שווה יותר.‬
‫זה הולך לשם.‬
‫זה מסובך?‬
‫לא, אדוני.‬ ‫-נתחיל?‬
‫קדימה!‬ ‫-תחלקו ביניכם את המשימות ותיגשו לעבודה.‬
‫מהר. המשאית הראשונה מגיעה.‬
‫תפרקו את המשאית!‬
‫קדימה, ילד!‬
‫אין עבודה, אין כסף.‬
‫היי, אימא.‬
‫היי, מטאוש. הגעת בשלום?‬
‫כן, תודה לאל.‬
‫נו? מה דעתך?‬
‫זה מגרש גרוטאות גדול, אימא. יש הרבה עבודה.‬
‫לא, התכוונתי לעיר.‬
‫עוד לא יצאנו לעיר.‬
‫נעשה משהו בשבוע הבא.‬
‫אתה בטח עייף, נכון, בן?‬ ‫אני מתגעגעת אליך ו…‬
‫- ניצלת את כל דקות השיחה שלך‬ ‫לטעינת המנוי, לחץ 1 -‬
‫ערימת גרוטאות לכל אחד מכם.‬
‫פרקו את המכוניות.‬
‫עבדנו כל השבוע בלי תשלום.‬
‫אם הוא מקבל כסף, גם לנו מגיע.‬ ‫-הייתי צריך להישאר בבית.‬
‫אני לא עובד בחינם.‬
‫אל תדאג. אם נעשה את העבודה שלנו, הוא ישלם.‬
‫בסדר. כן, אדוני.‬
‫תקשיבו, יש לנו עוד שני משלוחים היום.‬ ‫להזדרז!‬
‫ההפסקה שלנו עוד לא נגמרה, מר לוקה.‬
‫כן?‬
‫גם המשלוחים לא נגמרו.‬
‫אנחנו מאחרים. מה עושים?‬
‫עשינו מעל 30 משלוחים השבוע‬ ‫ולא קיבלנו תשלום.‬
‫סליחה, אבל אסיים את ארוחת הצהריים.‬
‫בכל הכבוד, אנחנו פשוט…‬
‫כשקיבלנו את העבודה,‬ ‫ז'ילסון אמר שישלמו לנו על כל משלוח.‬
‫עבדנו שעות נוספות ולא קיבלנו תשלום.‬ ‫-באמת?‬
‫ומה איתי?‬
‫מי שילם מקדמה למשפחות שלכם?‬ ‫מי משלם על המגורים שלכם?‬
‫על האוכל, הנסיעות, כל ההוצאות שלכם?‬
‫נראה לכם שזה זול?‬
‫ישלמו לכם.‬
‫אחרי שתחזירו את החוב.‬ ‫עד אז, אנכה את הסכום מהמשכורת שלכם.‬
‫לא אמרו שיש חוב.‬
‫זו לא הבעיה שלי.‬
‫לך תזדיין אתה והחוב שלך!‬
‫ננדו.‬
‫בן זונה!‬
‫תירגע, ננדו.‬
‫הוא הבין.‬
‫יש לכם מזל שאני רושם הכול.‬
‫תעבוד ותשלם את החוב.‬
‫תן לי את הטלפון שלך.‬
‫עכשיו, לעזאזל!‬
‫תן לי.‬
‫הוא לא עליי.‬
‫לקחתי אותם כעירבון.‬
‫מקדמה לראש: 178 דולר.‬
‫מגייס: 895 דולר.‬
‫לינה: 537 דולר לחודש.‬
‫נסיעה בכיוון אחד: 358 דולר.‬
‫אוכל: 125 דולר לחודש.‬
‫כלי עבודה: 36 דולר לחודש.‬
‫ארבעה דולר לאוכל שהוא נתן לנו ביום הראשון.‬ ‫-גנב מזדיין!‬
‫אם הוא שילם עלינו, צריך להחזיר לו.‬
‫לשלם 537 דולר לחודש על החור הזה?‬
‫במחיר הזה אפשר לשכור אחוזה אצלנו.‬
‫אני תמיד משלם את החובות שלי.‬
‫זה יותר מהשכר שלנו. נלך למשטרה.‬
‫אני לא יכול.‬
‫קדימה, איזיקיאל.‬
‫לא אחזור בלי הכסף של מר רז'ינלדו.‬
‫אתה לא חייב לחזור.‬
‫אתה יכול להישאר אצלי.‬
‫קדימה, תארוז.‬
‫אין יציאה.‬
‫אבדוק את השער למעלה.‬
‫איבדת משהו?‬
‫איפה המפתח, בן זונה?‬
‫יוצאים לטיול?‬
‫תבינו טוב-טוב.‬
‫הסעתי אתכם לכאן.‬
‫עשיתי לכם טובה, ועכשיו אתם חייבים לי.‬
‫מה עושים כשיש חוב?‬
‫משלמים.‬ ‫-משלמים.‬
‫תחזרו למגורים, יש עבודה מחר. זוזו!‬
‫בן זונה!‬
‫למה ז'ילסון דפק אותנו ככה?‬
‫הוא לא ידע.‬ ‫-הוא ידע!‬
‫הוא אמר שהוא מכיר אותם, שזה בסדר.‬
‫אני ארצח אותו.‬ ‫-אנחנו חייבים לצאת מכאן.‬
‫כשלוקה יבוא הנה מחר, נתקוף אותו בהפתעה.‬ ‫-הוא יצפה לזה.‬
‫צריך לעשות את זה‬ ‫כשהשער יהיה פתוח, כשמשאית תגיע.‬
‫יש לו אקדח.‬
‫יש דרך להסיח את דעתו?‬
‫זה בזבוז זמן. פשוט נכסח אותו מחר.‬
‫הבחור הזה יודע מה הוא עושה, איזק.‬ ‫אנחנו צריכים להיות חכמים ממנו.‬
‫קדימה.‬
‫מגניב.‬
‫מר לוקה!‬
‫סמואל!‬
‫תעזור לו, מר לוקה!‬
‫תזעיק אמבולנס. הוא גוסס.‬
‫סמואל!‬
‫לעזאזל!‬
‫תביאו מים.‬
‫עצרו!‬
‫עצרו, לעזאזל!‬
‫אחורה!‬
‫השתגעתם?‬
‫אחד הצליח לברוח, מר לוקה.‬
‫באריריינה,‬
‫בקצה העיר, יש בית מבודד.‬
‫הבית של גברת אנה.‬
‫היא גרה עם שלושת ילדיה: אודץ', סירלן‬
‫ואתה, מטאוש.‬
‫מה יש, סמואל?‬
‫המשפחה שלך גרה בבית כלונסאות,‬ ‫ליד החווה של מר ז'רלדו.‬
‫אתה גר בבית מספר שתיים, ליד הכביש המהיר.‬
‫אתם יודעים מה אני שונא בכפר?‬
‫הכול ישר הופך לחדשות.‬
‫אני לא רוצה שאימא של מישהו תהיה בחדשות.‬
‫עדיף שלא תסתכלו בכלל על לוקה.‬
‫זה רק יזיק למשפחות שלכם.‬
‫משחת שיניים!‬
‫רעיון שלך, נכון?‬
‫תיצמדו לקיר! קדימה! זוזו, לעזאזל!‬
‫לפשק רגליים!‬ ‫-אתם רוצים להתנהג כמו חיות?‬
‫נתייחס אליכם כמו לחיות.‬ ‫אין מקלחת. אין משחת שיניים.‬
‫אין ארוחת ערב.‬
‫מה?‬
‫אתה רוצה לאכול?‬
‫תרוויח את זה.‬
‫אל תנסו לברוח!‬
‫תעשו את העבודה, תטפלו במשלוחים.‬
‫מה מצבנו?‬ ‫-אנחנו בפיגור.‬
‫כמה?‬ ‫-שישה משלוחים, מר לוקה.‬
‫לעבודה!‬
‫כן.‬
‫כן, מר לוקה.‬
‫תודה, מר לוקה.‬
‫בבקשה, מר לוקה.‬
‫כבוד, לעזאזל!‬
‫כן, מר לוקה.‬ ‫-כן, מר לוקה.‬
‫עבודה נעימה.‬
‫זוזו! עכשיו!‬
‫מהר!‬
‫קדימה! זוזו!‬
‫מהר!‬
‫עצרו!‬
‫הצילו!‬
‫היי!‬
‫כאן!‬
‫תנסו.‬
‫תזעקו לעזרה. אף אחד לא ישמע.‬
‫ואם מישהו בכל זאת ישמע,‬
‫אגיד לחברים שלי לבקר את המשפחות שלכם.‬
‫שנחזור לעבודה? כן?‬
‫קדימה!‬
‫תשתוק, אידיוט!‬ ‫-תפסיק, איזק.‬
‫הטמבל הזה ידפוק הכול.‬
‫תפסיק לבכות לפני שארביץ לך, בכיין.‬ ‫-עזוב אותו.‬
‫פספסת את הראש של לוקה בגלל הטמבל הזה.‬
‫זו אשמתו. יכולנו לכסח את לוקה.‬
‫אני אקרע אותך, בן זונה.‬
‫אידיוט!‬
‫מה נדפק איתך, איזק?‬
‫למה אתה מגן על המניאק הזה?‬ ‫-אתה רוצה לדפוק אותנו?‬
‫מי עשה את זה?‬
‫תעבדו שעות נוספות כדי לתקן את הבלגן הזה.‬
‫תירגע. אני צריך לנקות את זה.‬
‫לא התכוונתי לעשות משהו רע.‬
‫אתה מתגעגע לסבתא שלך?‬
‫כן.‬
‫ולמר רז'ינלדו?‬
‫רק סבתא שלי אוהבת אותי.‬
‫אתה חושב שהיא תבוא?‬
‫"סקפונה‬
‫ואומולו, כמה נאה‬
‫חברי, סקפונה‬
‫סקפונה‬
‫ואומולו, כמה נאה‬
‫חברי, סקפונה"‬
‫אדוננו אומולו, למען החיים והמתים,‬
‫אל תרשה לשום רשע להיכנס לגופו.‬
‫טהר את ראשו, עיניו, גרונו, גופו ונשמתו.‬
‫אשה.‬
‫"ברך אותנו, אבי‬
‫אטוטו אובאלואיה‬
‫ברך אותנו, אבי‬
‫אטוטו אובאלואיה‬
‫אטוטו אובאלואיה"‬
‫מה זה?‬
‫תן לו את זה.‬ ‫-מר לוקה, אנחנו צריכים להתקלח.‬
‫הסתדרתם בחיים?‬
‫תמהרו, לעזאזל!‬
‫היי!‬
‫זרוק את זה לשם!‬
‫שיט!‬
‫אתה נוטש אותי?‬
‫כן. בהצלחה.‬
‫תראה. אני מהיר יותר ממך.‬
‫אני לא יכול לדמיין שמישהו יפגע במשפחה שלי.‬
‫כשז'וליה תגלה, כדאי שלוקה יתפוס מרחק.‬ ‫היא תהפוך לחיית פרא.‬
‫ז'וליה קשוחה.‬
‫היא האישה של חיי. יהיו לנו שלושה ילדים.‬
‫אני מקווה שהם יהיו דומים לה.‬ ‫אם הם יהיו דומים לך, הם נדפקו.‬
‫בשבילכם.‬
‫זה היה שבוע טוב.‬
‫אנחנו צריכים להתקלח.‬
‫לכו.‬
‫התחרטתם?‬
‫אני אדקור את המניאק הזה ואברח.‬
‫אתה יודע מה יקרה?‬ ‫-הוא לא יפגע במשפחות שלנו אם נהרוג אותו.‬
‫הוא לא לבד.‬ ‫-גם אנחנו לא. זה ארבעה נגד אחד.‬
‫נו?‬
‫חבורת פחדנים. אעשה את זה בעצמי.‬
‫תהרוג אותו?‬ ‫-כן.‬
‫ותברח בלי שנעזור לך?‬
‫ואחר כך? מה התוכנית שלך?‬
‫אתה חושב שהם לא יפגעו במשפחה שלך?‬ ‫באימא שלך, באחותך?‬
‫אל תדבר על אחותי!‬ ‫-אין לך תוכנית. לי יש!‬
‫נעשה איתו עסקה,‬ ‫וכלום לא יקרה לנו ולמשפחות שלנו.‬
‫אני לא עושה שום עסקה.‬
‫מכרתם את עצמכם תמורת מקלחת.‬
‫אתם פחדנים.‬
‫אני יכול להגדיל את התפוקה‬
‫ולהבטיח שלא נעשה עוד בעיות.‬
‫אני יכול להרוויח לך יותר כסף.‬
‫אתה יכול?‬
‫אני רוצה שמונה משלוחים ביום.‬
‫אני יכול יותר.‬
‫נשלם את החוב בתוך חצי שנה.‬
‫עשרה משלוחים…‬
‫חצי שנה…‬
‫אם החברים שלך יפשלו,‬
‫אתה תישא בתוצאות.‬
‫לך תגיד להם.‬
‫חתיכת אידיוט! אנחנו נמות בעוד חצי שנה!‬
‫לא תהרוס את העסקה היחידה שהשגתי לנו.‬
‫תעשה את העבודה שלך, או שאכסח אותך!‬
‫יש לנו עשרה משלוחים. זוז!‬
‫זוז כבר!‬
‫קדימה, איזק.‬
‫נפצל את העבודה ונסיים מהר יותר.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, חבר'ה. נעשה את זה ונצא מכאן בקרוב.‬
‫עשרים ושבע.‬
‫הכול כאן.‬
‫כבר?‬ ‫-אנחנו מקדימים את לוח הזמנים.‬
‫אחרי זה, תפרקו את הדלתות.‬
‫מטאוש.‬
‫אני מסתכל על החוזה המחורבן.‬
‫כן, אני מסתכל עליו.‬
‫בתאוריה, הכול בסדר.‬
‫זין על הביקורת שלהם.‬
‫מאה ארבעים וארבעה אלף דולר?‬ ‫זה לא שווה את זה. בסדר. ביי.‬
‫לך לבר של שירלי. תביא לי קופסת סיגריות.‬
‫אם אתה מתגעגע הביתה‬ ‫ורוצה לבקר את אימא שלך,‬
‫אתה יכול לעזוב.‬
‫רק תבקש ממנה להכין קפה…‬
‫לקראת הביקור שלי.‬
‫גברתי.‬
‫כן?‬
‫סיגריות, בבקשה.‬
‫לא, פילטר אדום.‬
‫חכה רגע.‬
‫קח.‬
‫על חשבון הבית.‬
‫תגיד ללוקה שאם הוא צריך משהו, אנחנו כאן.‬
‫בסדר?‬
‫אני לא צמא, תודה.‬
‫מר לוקה?‬
‫עדיף שתכתוב כאן,‬ ‫"בפרק הזמן הזה, החברה תפיץ",‬
‫ולא "החברה תוכל להפיץ".‬
‫תתקן את זה.‬
‫קדימה.‬
‫קראת את החוזה שלי?‬
‫לא, מר לוקה.‬ ‫-נראה לך שאני לא יודע לכתוב?‬
‫לא, מר לוקה! בקושי ראיתי משהו.‬ ‫-שלא תקרא את החוזים שלי שוב!‬
‫מה התאריך היום?‬
‫ה-22, ה-23 בחודש. משהו כזה.‬
‫אני וז'וליה חוגגים יום נישואים שלישי ב-23.‬
‫מזל טוב!‬ ‫-שלוש שנים.‬
‫אתה פה, והיא מזדיינת עם מישהו אחר.‬
‫אימא שלך מזדיינת.‬
‫מוצצת בשביל אלכוהול.‬
‫אתה תמיד מדבר על משפחה,‬
‫אבל מכרו אותך בדיוק כמוני.‬
‫מקדמה?‬
‫זה מה שאמרו לכם?‬
‫מכרו אתכם, מטומטמים.‬
‫אתה חושב שזה נכון?‬
‫אימא שלי בכלל לא רצתה שאסע.‬
‫אתה חושב שאימא שלך הייתה עושה לך את זה?‬
‫אין מצב.‬
‫תתעלם מהשטויות שלו.‬
‫לכאן!‬
‫קדימה, איזק.‬
‫שוב החלפת?‬
‫תראה.‬
‫קדימה, סמואל.‬
‫קדימה, מטאוש.‬
‫פאק! וואו!‬
‫קדימה, ננדו. קדימה!‬
‫היי! מספיק!‬
‫לעזאזל!‬
‫כן?‬
‫מתי?‬
‫מספיק!‬
‫תיכנסו לוואן!‬
‫מהר! תיכנסו לוואן!‬
‫תעשה סיבוב. אני אתקשר אליך.‬
‫בוא איתי.‬
‫אנשים באים לפה. הם ישאלו אותך כמה שאלות.‬
‫תגיד שאנחנו עושים הכול כמו שצריך.‬
‫מובן?‬ ‫-כן, מר לוקה.‬
‫קדימה!‬
‫- פקחים -‬
‫צוהריים טובים.‬ ‫-שלום.‬
‫לואיס קרלוש דה אלמיידה נמצא כאן?‬
‫מי שואל?‬ ‫-אנחנו פקחים ממשרד העבודה.‬
‫יש בעיה?‬ ‫-ביקורת שגרתית.‬
‫נתחיל בעובדים, אוליברה?‬
‫בסדר.‬
‫בוא הנה, ילד.‬
‫זה מטאוש.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, מטאוש.‬
‫שלום.‬ ‫-אתה עובד כאן?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-כמה זמן כבר?‬
‫בערך שישה שבועות.‬ ‫-כן.‬
‫רישיון תעסוקה, בבקשה.‬
‫הוא אצל מר לוקה…‬ ‫-הוא במשרד.‬
‫אתה צריך לשמור את המסמכים שלך, בסדר?‬
‫כן, גברתי.‬ ‫-כמה עובדים?‬
‫ארבעה.‬ ‫-איפה הם?‬
‫בחוץ, יצאו למשלוח.‬
‫כולם ישנים כאן?‬ ‫-כן.‬
‫שם.‬ ‫-תראה לי את המגורים.‬
‫בבקשה.‬
‫כמה שעות אתם עובדים ביום, מטאוש?‬
‫שמונה.‬ ‫-שאלתי את מטאוש.‬
‫שמונה שעות.‬ ‫-באיזו תדירות אתם עושים שעות נוספות?‬
‫אף פעם.‬
‫מטונף פה.‬
‫אתה צודק. אנחנו צריכים לנקות.‬
‫המזרן הזה…‬
‫דוחה.‬
‫אלה תת-תנאים.‬
‫ביקשנו ממר לוקה שייתן לנו את הכסף‬ ‫במקום לשפץ פה,‬
‫כדי לשלוח למשפחות שלנו.‬
‫רוצה קפה?‬
‫לא, תודה.‬
‫הבאת מטרייה?‬
‫אמור לרדת גשם אחר הצוהריים.‬
‫אין בעיה, הגענו לפה ברכב. זה בסדר.‬
‫כשיורד גשם, אנחנו עובדים בסדנה.‬
‫באמת?‬ ‫-תודה לאל, לא חסרה פה עבודה.‬
‫נהדר.‬
‫תודה.‬
‫רוצה מסטיק, בוס?‬
‫תודה.‬
‫הכול תקין?‬
‫חסר אישור ממכבי האש…‬
‫למה לא סיפרת להם?‬
‫הוא היה איתי כל הזמן.‬
‫לא יכולתי להגיד כלום.‬
‫להם לא היה נשק, וללוקה היה אקדח.‬ ‫זה היה נורא.‬
‫איך אתה חושב שהרגשנו בוואן הזה?‬
‫במשך שעתיים לא ידענו איפה אנחנו,‬ ‫לא ידענו אם נחיה או נמות, כן?‬
‫אני ממלא פקודות כמוך.‬
‫אם הייתי שם, היינו חופשיים.‬
‫נו, קדימה.‬
‫אתה גבר-גבר, לא?‬
‫רוצה להרוג אותו?‬
‫קדימה, תהרוג אותו.‬
‫תהרוג את לוקה, את ננדו, את האישה מהבר.‬
‫תהרוג את השוטרים.‬
‫תצטרך להרוג את כולם.‬
‫נו?‬
‫מי ראשון?‬
‫סיימתי.‬
‫רשמתי.‬
‫תוציא את זה.‬
‫זוזו! קדימה, ילד, תפוס את זה.‬
‫תתקלח. אנחנו יוצאים.‬
‫קדימה!‬
‫לא שכחת משהו?‬
‫קדימה!‬
‫היי, לוקה.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫הכול טוב.‬
‫בסדר.‬
‫על הרגליים! קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫הם מבוליביה.‬
‫הוא מהאיטי.‬
‫הוא מוונצואלה. כולם בריאים.‬
‫היי, לוקאו!‬
‫רצית גברים חזקים, לא?‬
‫נו?‬
‫תבחר שלושה.‬
‫אתה תחליט.‬
‫שלושת אלה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה! לכו!‬
‫זוזו!‬
‫לך.‬
‫זהו. חכו פה!‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫תשתוק! פנימה!‬
‫הינה הדרכונים שלהם.‬
‫בוא.‬
‫היי. מה קורה?‬
‫הכול טוב.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-וואו, חתיכת עסק יש לך פה.‬
‫כמה ביום?‬
‫אלפיים חתיכות, גבר.‬
‫מי יכול להבטיח לי את זה? הם ישנים כאן…‬
‫בואו.‬
‫הן כאן.‬
‫קדימה.‬
‫אדוני, תן לי ללכת.‬ ‫-שתיכן, בואו.‬
‫קומי.‬ ‫-תן לי את הדרכון שלי, בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫קחי את הדברים שלך.‬
‫רגע!‬ ‫-בואי.‬
‫חכה, בבקשה…‬
‫קחי את הדברים שלך. גם את.‬
‫זוזו.‬
‫קדימה, זוזו.‬
‫לכו!‬ ‫-לאן אתה לוקח אותי?‬
‫רוץ!‬
‫הצילו!‬
‫תפוס אותו!‬
‫תביא אותו הנה.‬
‫אני אעשה משהו.‬
‫אם תנסה לברוח,‬
‫המשטרה תהרוג אותך.‬
‫עכשיו הוא הבין.‬
‫לוקאו, תענוג כתמיד.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-אתה טוב, ילד.‬
‫אתה טוב.‬
‫קח אותן.‬
‫כל אחת שווה 1,800 דולר. בלי פאשלות.‬
‫קדימה, זוזו.‬ ‫-אל תחזור בלי הכסף.‬
‫מי אתה? איפה לוקה?‬
‫הוא למטה.‬
‫לך תבדוק למטה.‬
‫לכו!‬
‫בבקשה, אדוני…‬
‫איפה הכסף?‬
‫תגיד לו שיבוא לקחת אותו.‬ ‫אני יודע שהוא רוצה את הכסף.‬
‫אם לוקה רוצה את הכסף, שיבוא. לך.‬
‫המחיר הוא 1,800 לראש. תן לי את הכסף.‬
‫השתגעת? אתה רוצה שירו בך?‬
‫השתגעת? תחסל אותו! חתיכת אידיוט משוגע.‬
‫הוא אמר לי להרוג אותך. אתה רוצה למות כאן?‬
‫תעשה את זה.‬ ‫לוקה יהרוג אותי אם אחזור בלי הכסף.‬
‫אבל הוא יהרוג גם אותך.‬
‫שמעת אותי?‬
‫לוקה יהרוג את שנינו.‬
‫תגיד ללוקה ללכת להזדיין, חרא קטן!‬
‫אתה מתגרה בי? תפגין כבוד! לך!‬
‫עוף מפה!‬
‫אני מקשיב.‬
‫אחי, מי ישלם?‬
‫בסדר.‬
‫מר לוקה.‬
‫כמה אתה רוצה?‬
‫דבר.‬
‫חצי.‬
‫אלף שמונה מאות?‬
‫זה החלק של הבוס.‬
‫תשעים.‬ ‫-מאה שמונים.‬
‫איך הן הגיעו לכאן?‬
‫במטוס, באוטובוס, בספינה.‬
‫כמו כל סחורה.‬
‫כמה יש?‬
‫מספיק כדי שהעיר תמשיך לתפקד.‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫חוטי הנחושת ממגרש הגרוטאות.‬
‫תסתכל.‬
‫העבודה שלך נמצאת בכל רחבי העיר.‬
‫בואו.‬
‫תוציא אותו משם.‬
‫בבקשה, אדוני, אל תפגע בו.‬
‫הוא פשוט מפחד.‬
‫לך.‬
‫אתה ישן כאן עכשיו.‬
‫לא צריך.‬
‫הוא ידקור אותך בעין כשתישן.‬
‫אני בטוח בזה.‬
‫כמה זמן אתה כבר עושה את זה?‬
‫מספיק זמן.‬
‫מישהו ברח אי פעם?‬
‫לא ממני.‬
‫נראה איך ילך לך.‬
‫מר לוקה, תודה על הכול, אבל אני לא יכול.‬
‫למה?‬
‫כי לא אעשה את זה.‬
‫לא אכלא אותם או אפגע בהם.‬
‫בסדר.‬
‫אז תחזור.‬
‫לך.‬
‫תחזור לחברים שלך.‬
‫מישהו אחר יעשה את זה.‬
‫אני לא יודע איך אתה עושה את זה.‬
‫גם אתה עושה את זה.‬
‫לא מבחירה.‬ ‫עשינו עסקה. כשאסיים, אהיה חופשי.‬
‫חופשי?‬
‫חופשי לעשות מה?‬
‫לגווע ברעב?‬
‫לראות את המשפחה שלך בזבל?‬
‫ראיתי את המגזינים שלך.‬
‫רצית להיות טייס?‬
‫מהנדס.‬ ‫-נחמד.‬
‫עבודה חשובה.‬
‫גם אני רציתי.‬
‫אז למה שלא תעשה משהו אחר?‬
‫באתי מהזבל, כמוך.‬
‫גדלתי בצריף ליד הביוב.‬
‫אימא שלי קרעה את התחת‬ ‫כדי לפרנס ארבעה ילדים. לבד.‬
‫הבוס שלה, איש טוב מאוד,‬
‫התייחס אלינו כמו למשפחה.‬
‫אבל הוא הכריח אותה לעבוד 12 שעות ביממה‬ ‫ושילם 107 דולר בחודש.‬
‫הנעליים של הבנזונה עלו יותר מזה.‬
‫זה החופש שאתה רוצה?‬
‫הינה הדלת.‬
‫לך, תהיה חופשי.‬
‫תראו מי בא.‬
‫תוציא אותנו מכאן?‬
‫תפתח את הדלת המזדיינת!‬
‫אתה בחרת אותם?‬
‫תגיד את זה.‬
‫כן, הוא הביא אותי הנה.‬
‫אתה קשוח עכשיו?‬
‫אתה יודע איך משתמשים בחרא הזה?‬ ‫-אחורה, איזק.‬
‫בוא, סמואל.‬
‫הוא פה בחוץ.‬
‫תעזור לי איתם.‬
‫אני מנסה להוציא אותנו מכאן.‬
‫זוזו!‬
‫תפתחו, כולם החוצה.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, מהר יותר!‬
‫נחושת טהורה.‬
‫הנחושת הולכת לפה, הגומי לשם.‬
‫הבנתם?‬
‫אתה צריך להזיז את החרא הזה, לא אני.‬
‫לעבודה. תזדרז.‬
‫אתם צריכים משהו?‬
‫איזק צדק לגביך.‬
‫לא בחרתי בזה.‬
‫אתה רוצה שאגיד לו שאני מסרב?‬
‫כן.‬
‫אתה מעדיף שהוא ישגיח עלינו?‬
‫אני אחד מכם.‬
‫אני יכול לדבר עם המשפחה שלך.‬
‫אני יכול להתקשר לאימא שלך. לז'וליה.‬
‫אני אדבר עם האחרים.‬ ‫-עם מי? עם איזק?‬
‫תשכח ממנו, סמואל.‬
‫הוא רק יסבך את המצב.‬
‫אנחנו מאותו מקום.‬
‫בסדר.‬
‫והעסקה?‬
‫אני יכול להוציא אותנו מפה עוד קודם.‬
‫אתה תצטרך את זה.‬
‫יש בו את המספר שלי, של ננדו ושל בטישטה.‬
‫אתה יכול להתקשר גם לאימא שלך.‬
‫קדימה, תתקשר אליה.‬
‫הלו?‬ ‫-אימא?‬
‫מטאוש? איפה אתה?‬
‫התקשרתי שוב ושוב, אבל לא ענית.‬
‫זה המספר החדש שלי, אימא. שכחתי להגיד לך.‬
‫למה נעלמת? למה שלחת כסף בלי להגיד כלום?‬
‫איזה כסף, אימא?‬
‫הכסף ששלחת לי, בן.‬
‫איך הרווחת כל כך הרבה כסף?‬
‫עבדתי קצת יותר.‬
‫מה שלום הבחורים האחרים?‬
‫הם בסדר, תודה לאל.‬ ‫-תתקשר אליי שוב.‬
‫אנחנו מתגעגעים אליך.‬
‫בסדר, אימא.‬
‫ביי.‬ ‫-תתקשר אליי.‬
‫שלחתי לה 720 דולר.‬
‫הרווחת את זה.‬
‫זו רק ההתחלה.‬
‫שתה. על חשבוני.‬ ‫-זה ממש טוב.‬
‫תסתכלי.‬
‫היי!‬ ‫-סליחה, אדוני.‬
‫אתה מכריח אותו לקרוא לך "אדוני"?‬ ‫-אז מה?‬
‫ככה אתה מדבר לאנשים?‬
‫אתה חייב לשלוט בו, הבנת?‬
‫בסדר, אני אשלוט בו.‬
‫מה עשית בכפר בשביל הכיף?‬
‫תן לי סיגריה.‬ ‫-מגניב. זה מוצא חן בעיניי.‬
‫קח.‬
‫בירה, בבקשה.‬
‫נו? תביא לפה את אימא שלך,‬ ‫תכיר לה את הכלה שלה.‬
‫אימא לא תתרגל לסאו פאולו.‬ ‫-באמת?‬
‫תשאיר אותה שם?‬
‫היא תרצה להישאר שם.‬
‫אבל היא צריכה להפסיק לעבוד, אחרת היא תמות.‬
‫אני לא יודע איך היא עושה את זה.‬ ‫-ואבא שלך?‬
‫אבא?‬
‫כשיהיו לי ילדים, אהיה אבא נהדר.‬
‫אתה רוצה ילדים?‬
‫ארבעה.‬
‫שתי בנות, שני בנים.‬
‫אתה תטפל בילדים שלך, באימא שלך, בכול.‬
‫לחיים!‬
‫תביא לנו בירות, טוב?‬
‫מר לוקה…‬
‫מר לוקה?‬
‫תאכלו את זה לפני שהוא יראה.‬
‫עשית חיים בלילה?‬
‫איפה לוקה? הוא מרשה לך לצאת עכשיו?‬
‫איפה לוקה? תענה לי, לעזאזל!‬ ‫-הוא שם.‬
‫במשרד.‬ ‫-המניאק בטח התעלף.‬
‫הוא יצא מכאן כאדם חופשי,‬
‫וחזר לכאן כאדם חופשי.‬
‫זה נכון?‬
‫תענה, מטאוש.‬
‫תאכלו, יש לנו עבודה. מהר.‬
‫בסדר.‬
‫תשיר משהו.‬ ‫-תשיר, סמואל.‬
‫- ביאנקי = עתיד -‬
‫מה קורה, לוקאו?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫תראה לי.‬
‫תפשק רגליים.‬
‫סלחו לי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-היי, לוקה. מה שלומך?‬
‫מתנה לבת שלך, מר ביאנקי.‬
‫לא היית צריך.‬
‫שימי את זה בצד.‬
‫תודה.‬ ‫-שב.‬
‫תקרא לרודיניי.‬
‫המצב הוא כזה:‬
‫אני צריך להתמקד בקמפיין שלי.‬
‫אני נותן לך את המפתחות למשרד.‬
‫אתה יוצא ממגרש הגרוטאות.‬
‫אני רוצה שתנהל את העסק.‬
‫אני רוצה שתעבוד יומם ולילה,‬
‫תוודא שהכול עובד כמו שצריך,‬ ‫תקבע את המשמרות,‬
‫ואז תדווח לי.‬
‫אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫תראה. זה רודיניי.‬
‫הוא ינהל את מגרש הגרוטאות מעכשיו.‬
‫מגניב.‬
‫נגמרו החיים הטובים.‬
‫זהו. תיהנה מהמסיבה.‬
‫היי. מה שלומך?‬ ‫-מה שלומך?‬
‫אני אוהב שיר של נואל רוזה‬
‫שנקרא "פיטה אמרלה". מכירה אותו?‬
‫אז…‬ ‫-"פיטה אמלרה". כלומר, "פיטה אמרלה".‬
‫אל תזוזי.‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫אין כאן אף אחד.‬ ‫-בטח.‬
‫לכי לשחק עם החברים שלך.‬ ‫תגידי לסידה להתחבא במטבח.‬
‫אלוהים…‬
‫זאת הבת שלך?‬ ‫-כן.‬
‫אתה אוהב ילדים?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫נכנסתי לפוליטיקה בגללם.‬
‫אני רוצה לשפר את המדינה הזאת למענם.‬
‫אתה עם לוקה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אתם מכירים כבר הרבה זמן?‬ ‫-כן.‬
‫לאבא שלי היו עסקים באיטקרה.‬
‫בסופו של דבר השתלטתי על העסקים,‬
‫והייתי צריך מישהו‬ ‫שיביא לי אוכל וכאלה, יודע?‬
‫ואז ראיתי אותו.‬
‫הוא התבלט מבין כל האחרים.‬
‫רק הייתי צריך לשרוק…‬
‫הוא איתי מאז.‬
‫האנשים שקנינו עובדים בשבילו?‬
‫לעוד מישהו יש עסקה כמו שלנו?‬
‫היה לך מזל, ילד.‬
‫אני מתכוון לבחורים האחרים.‬
‫אין עסקה?‬
‫לא תשחרר אותם כשישלמו את החוב?‬
‫בשבוע הבא אעזוב את מגרש הגרוטאות.‬
‫אם אתה רוצה קידום, יש תפקיד בשבילך.‬
‫אם לא, תישאר שם.‬
‫הבחירה בידיך.‬
‫זה לא היה טוב…‬
‫הזקן שלך מאפיר, בן.‬
‫מי זה?‬
‫הוא עובד איתי. מטאוש.‬
‫כזה צעיר?‬ ‫-לא צעיר כמוך, גברתי.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-הילד יודע להקסים, מה?‬
‫אין צורך לקרוא לי "גברת".‬ ‫-אני הולך לשירותים.‬
‫בסדר. האחים שלך באים.‬
‫זה נס שהוא הצליח לבוא. הוא עובד כל כך קשה.‬
‫אבל הוא בא פה ושם!‬
‫תעזרו לו ליהנות קצת.‬
‫זה מקרה אבוד.‬ ‫-תראו מי באה.‬
‫הינה היא.‬ ‫-שלום.‬
‫תודה, אדילוזה.‬
‫איזה יופי!‬ ‫-בתיאבון.‬
‫לא. לא ככה גידלתי אותך.‬
‫קודם האורחים. קדימה.‬
‫זו הקושיניה הכי טעימה בעולם.‬
‫זה סוד ההצלחה של המקום הזה. קח.‬
‫תראו מה זה…‬ ‫-תאכל.‬
‫דמעות של אושר!‬
‫אני צודק?‬
‫המקום הזה מצליח בזכותו.‬ ‫הוא קנה את המאפייה לאימא שלו.‬
‫כמה אימהות יכולות להגיד את זה? אני יכולה.‬
‫נו? מה שלום אנה?‬
‫תגיד את זה, מאזינו. היא לא רוצה ילדים.‬
‫כלבה.‬ ‫-אימא, תעזבי אותו. תשכחי מזה.‬
‫היא מתעקשת, לא אני.‬ ‫-לא יהיה לך מחסור בנכדים.‬
‫באמת? לא יהיה מחסור?‬ ‫-לא.‬
‫איפה הם? תביא לי את הנכדים שלי.‬
‫הם מסתתרים.‬ ‫-אני אלך למצוא אחד.‬
‫אימהות רוצות את הטוב ביותר‬ ‫עבור הילדים שלהם.‬
‫אני רוצה את הטוב ביותר עבורם.‬ ‫וגם אימא שלך רוצה בזה, נכון?‬
‫בדיוק. מה היא עושה?‬
‫היא עובדת בשדות.‬
‫גם אני עשיתי את זה הרבה זמן.‬
‫את מהכפר?‬ ‫-לא.‬
‫גרנו בריו, באמצע שום מקום.‬
‫החור של החור.‬
‫הגענו לסאו פאולו כשלוקה היה נער,‬ ‫בן 13, 14.‬
‫הוא עשה לך בעיות?‬
‫לא, לא לוקה.‬
‫לוקה אף פעם לא פחד מכלום.‬
‫הוא היה גונב את הסוסים של הבוס‬
‫ובורח באמצע הלילה.‬
‫הוא מכר את התרנגולות של הבוס,‬ ‫אבל הוא לא שיקר לי. אף פעם.‬
‫הוא תמיד הביא את הכסף הביתה.‬
‫ילד נפלא.‬
‫מנהיג מלידה. הוא מכתיב את הכללים.‬ ‫אם תישאר לצידו, תצליח.‬
‫אז היית איכר?‬
‫לא, זה לא… לא אמרתי את זה.‬
‫בירה אחת ואת כבר שיכורה?‬ ‫-לא, זה שקר!‬
‫לא אמרתי את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תן לי קצת.‬
‫יש משלוח בשבוע הבא. נחושת טהורה ונירוסטה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אתה יכול לבוא ולאסוף אותו.‬
‫היי, תראה!‬
‫תתפסו אותו!‬ ‫-תתפסו אותו!‬
‫לוקה!‬ ‫-לוקה!‬
‫הבחור ברח!‬
‫תתקשר לבטישטה.‬
‫תראה לו את התמונה.‬
‫לא צריך.‬
‫זה הם או אנחנו.‬
‫תתקשר.‬
‫מי זה?‬ ‫-מטאוש.‬
‫מה קורה? מה אתה צריך?‬
‫אחד הבחורים ניסה לברוח.‬ ‫-מי?‬
‫סמואל.‬ ‫-מה אתה רוצה?‬
‫לך לבקר בבית שלו.‬
‫להרביץ להם?‬
‫לא.‬
‫רק תפחיד אותם.‬
‫- תגיד לסמואל שאימא שלו מוסרת ד"ש -‬
‫תגיד "פורטוגזית".‬
‫פורטוגזית.‬
‫לא רציתי בזה.‬
‫המשאית מגיעה חמש פעמים ביום.‬ ‫אנחנו עושים 15 משלוחים.‬
‫אפשר לעשות יותר.‬
‫מי ניסה לברוח?‬
‫הוא.‬
‫חשבתי שיש שבעה.‬
‫אלה כולם.‬
‫בימי שלישי וחמישי יש יותר עבודה.‬ ‫צריך לעשות בדיקת מלאי.‬
‫צא להפסקת צוהריים.‬
‫יש לך סיגריה?‬
‫אני צריך מצית.‬
‫כן. נראה.‬
‫לקחת הכול?‬ ‫-כן.‬