Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
- Podám ti to, mami. - Mám to.
Sedni si.
No tak, posaď se.
Říkala jsem ti, ať tolik nepracuješ. Pak to takhle dopadá.
Musím pracovat.
Podej mi tu dárkovou tašku.
Pro tebe. Bude se ti to líbit.
Podívej.
Nový tričko na cestu.
Nemáš utrácet za takový věci.
Utrácet?
To máš cestovat v hadrech? Ne!
- Za to je jídlo na měsíc. - Ale budeš krasavec.
Zkus si ho.
Není to nádhera?
- Je. - Je moc pěkný.
Je.
Koukni, ještě něco.
Dono Ano…
Viď?
Můžeš si to číst po cestě.
Tos vybrala ty, viď?
- Jo. - Co se tu píše?
Létání… Au! To nedělej.
Dej to sem, dám to stranou.
Díky, mami.
- Najíme se? - Jo.
Řekni modlitbu.
Děkujeme ti, Pane, za jídlo, které dnes jíme.
Ať má Mateus šťastnou cestu.
Chraň ho a veď ho po správné cestě.
Chvála Pánu.
- Amen. - Amen.
- Hej! Vyhoď tu kočku! - Padej!
Nech ji být! Pojď sem.
- Chce naše jídlo. - Jo.
Ne, ty první.
- Sedni si. - Najez se, synu. Pracuješ tvrdě.
Panebože. Najím se, ale…
Nandej si víc. Tady.
- To stačí. - Ne, ještě trochu.
Nemám hlad.
Utíkají.
Utíkají před tebou.
Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj, Gilsone.
- Připravenej? - Jo.
Skvělý!
Seznam se s mámou a sestrami.
Dono Ano, moc mě těší.
- Mateus o vás moc hezky mluví. - Ahoj.
Někdy se zastavím na kafe.
- Dobře. - Uvidíte, jak se všechno změní.
Díky Bohu, moje máma už nikdy nemusela vzít do ruky motyku.
Tohle je pro vás, dono Ano.
Blíží se velké změny.
Tohle je teprve začátek.
Trvám na tom, dono Ano.
Budete na svého syna pyšná.
- Jdeme. Máme zpoždění. - Pojďme.
São Paulo na nikoho nepočká!
- Jak je? - Ahoj, Mateusi.
Ahoj.
Jak se má Julia? Už jí nejspíš chybíš.
Už mi píše.
Já tam dlouho nebudu.
Chci si jen vydělat, abych tady pro nás postavil dům.
Jsi blázen. Necháš ženskou, aby tě držela zpátky.
Kdyby to bylo na mně, už se nevrátím.
Rodina je pro mě všechno, žijou tady. Moje peníze patří jim.
Nemůžete si nechat ujít tuhle šanci a vypadnout odsud.
- Vydělat si, zbohatnout. - Jo.
Každý týden chodím do barber shopu.
- Hezky. - Pěkně voním…
Jsem ošklivý, když bych se nevyfikl, kdo by mě chtěl?
Vydržte, kluci. Jen pět hodin a jsme v São Paulu.
Samueli.
Vítejte ve velkém městě, kluci.
Probuďte se!
Nikdy jsem neviděl tolik aut.
São Paulo je úžasný, co?
Hele!
Koukněte na to. Nemá to konce!
Zdravím, pane Luco!
Jak se máte?
Nemůžu si stěžovat.
Přivezl jsem ty kluky. Už se těší, až začnou.
Jaká byla cesta?
To je Samuel.
Ezequiel.
- Isaque a Mateus. - Těší mě.
- Odkud jste? - Jsou z oblasti Catanduva.
Makali jste na poli?
- Od všeho něco. - Nejsou to flákači.
Super.
To je všechno, pane Luco?
Jo, Gilsone. Díky.
- Musím jít. Opatrujte se, kluci. - Dík.
- Ahoj. - Pojďte.
To je jídelna.
Dílna je tady.
Všechno tohle je šrot.
Nechte si věci na posteli.
Potřebuju vaše papíry. Máte občanky?
- Můžu se zeptat proč? - Kvůli registraci.
Tady, pane Luco.
- Díky. - Tady, pane Luco.
Pane Luco, co naše smlouvy?
Tenhle týden na to koukneme.
Při vší úctě, my sem přišli za slušnou prací s řádnou smlouvou.
Promluvím s personálním.
Zítra musíme zvládnout sedm dodávek.
Začínáme v pět.
Co večeře?
Gilson říkal, že veškeré jídlo bude zajištěno.
Na rohu je bar.
Tady, čtyři babky.
- Zítra začínáme brzy. - Ano, pane.
Hned ráno.
Koukněte na ty budovy!
Koupím si tady kvartýr.
Tamten je můj. Já už ho koupil.
Je dost vysoko a je vidět na malý lidi tady dole.
- Mně se líbí tamten. - Jo.
Taky pěkný.
Už víte, co si dáte?
- Ještě ne. - Díky.
Tak mě pak zavolejte.
Chci steak.
To je tenhle.
- Bez přílohy? - Je to napsaný tady.
To je tenhle, vidíš?
Steak je v pohodě. Objednáme si dva a rozdělíme se?
Nechci číst, chci jíst. Bože!
Paní, dvakrát steak s přílohou.
Dvakrát steak s přílohou pro čtyři.
Víš, že je u nás zápis na večerní školu?
- Kdo ví, kdy se vrátím. - Máš maturitu?
- Dokončil jsem osmičku. - Páni! A to nenajdeš lepší práci?
Neexistovalo nic než pole.
- Tam jsme se potkali. - Makali jsme tvrdě.
Fakt?
Tři hodiny práce nám trvaly šest, furt žvanil.
Já žvanil?
- Jo. - To ty nikdy nesklapneš.
Co tvoje matrace z Princezny na hrášku?
- Je lepší než ta doma. - Nikdy jsem nespal v posteli.
- Kde jsi spal? - V houpací síti.
- Bože, ty já nesnáším. - Taky nejsem fanda.
Postele jsou lepší.
- Ty žiješ s rodičema? - S babičkou.
A panem Reginaldem. Pracuju pro něj.
- Odkud jsi? - Z daleka.
Kolik ti je?
Ty nevíš?
Ty jsi fakt buran, co?
O čem je ten časopis?
- O letectví. - Musí to být fajn umět číst.
Chceš jít na vysokou?
Vysokou…
Myslíš, že tu budu nadosmrti?
- Vejška není pro nás. - Kecy.
Máme jenom 500 kilo měděnýho drátu.
Musíte ho vyloupat.
Podívejte.
Držte ho pevně…
Sledujte.
Odstraníte celou gumu.
Čistá měď.
Tohle stojí hodně peněz.
Měď jde sem, guma tam.
Teď nerezavá ocel.
Podrž to.
Vezmete magnet.
Nedrží? Má to větší cenu.
Patří to sem. Je to složitý?
- Ne, pane. - Do toho.
- Jdeme na to! - Rozdělte si úkoly a začněte makat.
Dělejte. První náklaďák je na cestě.
Vyložte náklad!
No tak, mladej!
Nemakáš, nevyděláš si.
Ahoj, mami.
Ahoj, Mateusi. Dorazils v pořádku?
Jo, díky Bohu.
A? Jak se ti tam líbí?
Je to velký vrakoviště, mami. Je tu spousta práce.
Ne, myslela jsem město.
Ještě jsme tam nebyli.
Příští týden něco podnikneme.
Musíš být unavený, viď, synu? Chybíš mi a…
DOŠEL VÁM KREDIT PRO DOBITÍ STISKNĚTE JEDNIČKU
Každý má svou hromadu.
Rozeberte auta.
Týden práce a nic. Zaplatili mu, on by měl zaplatit nám.
Zadarmo budu radši doma.
Já zadarmo nemakám.
Neboj. Když odvedeme svou práci, zaplatí nám.
Dobře. Ano, pane.
Poslouchejte, dneska máme ještě dvě dodávky. Pohněte sebou!
Pauza na oběd ještě neskončila.
Fakt?
Dodávky taky ne.
Jsme pozadu. Co mám dělat?
My udělali víc jak 30 dodávek a zadarmo.
Promiňte, ale dojím si oběd.
Při vší úctě, my jen…
Gilson nám řekl, že dostaneme zaplaceno za dodávku.
- Dělali jsme přesčasy a nedostali nic. - Nedostali?
A co já?
Kdo zaplatil vaším rodinám předem? Kdo platí za ubytování?
Jídlo, dopravu, všechny vaše výdaje?
Je to levný?
Dostanete zaplaceno. Jakmile zaplatíte, co mi dlužíte.
- Zatím to strhávám z vaší mzdy. - O dluhu řeč nebyla.
- To jde mimo mě. - Pak jděte do prdele i s vaším dluhem!
Nando.
Ty hajzle!
Klid, Nando.
Už to pochopil.
Máte štěstí, že si všechno píšu.
Makej a splať to.
Dej mi telefon.
Hned, sakra!
Dej mi ho.
Já žádný nemám.
Beru to jako zástavu
Za každýho z vás 178 dolarů předem. Za náboráře 895 dolarů.
Ubytování 537 dolarů za měsíc.
Cesta sem 358 dolarů.
Jídlo 125 dolarů za měsíc.
Nářadí 36 dolarů za měsíc.
Čtyři babky za jídlo první den.
Ten zasranej zloděj!
Jestli to za nás utratil, musíme to vrátit.
Je fér platit 537 dolarů měsíčně za tuhle díru?
Za to si pronajmeš doma sídlo.
Vždycky splácím dluhy.
Je to víc než naše mzda. Půjdeme na policii.
Já nemůžu.
- No tak. - Nemůžu domů bez peněz pana Reginalda.
Nemusíš tam.
Můžeš být u mě.
Sbal si věci.
Není tu východ.
Mrknu na bránu nahoře.
Něco jsi ztratil?
Kde je klíč, ty zmrde?
Na procházku?
Něco si ujasníme.
Svezli jste se sem.
Já vám prokázal laskavost a teď mi dlužíte.
Co se dělá s dluhem?
- Splácí se. - Jo.
Vraťte se zpátky na ubytovnu, zítra máte práci. Pohyb!
Ty hajzle!
- Jak nám to Gilson mohl udělat? - Nevěděl to.
Věděl! Říkal, že je zná, že je to v pohodě.
- Já toho hajzla zabiju. - Musíme zdrhnout.
Až sem Luca zítra přijde, vrhneme se na něj.
Pozná to. Uděláme to, až bude brána otevřená.
- Až přijede náklaďák. - Má zbraň.
Můžeme nějak odvést jeho pozornost?
Je to ztráta času. Zítra na něj skočíme.
Ten chlap ví, co dělá. Musíme být chytřejší než on.
Do toho.
Skvělý.
Pane Luco!
Samueli!
Pomozte mu, pane Luco!
Zavolejte sanitku. Umírá.
Samueli!
Zatraceně!
Přineste vodu!
Stůjte!
Stůjte, sakra!
Zpátky!
Zešíleli jste?
Jeden utekl, pane Luco.
V Ariranhe,
na okraji města, je dům na samotě.
Patří doně Aně.
Žije se svými třemi dětmi. Odete, Cirlene
a s tebou, Mateusi.
Jak je, Samueli?
Tvoje rodina bydlí v domku na kůlech u farmy pana Geralda.
Ty bydlíš v domě číslo dvě, u dálnice.
Víte, co nesnáším na venkově?
Z čehokoli se stane zpráva.
Nechci, aby ve zprávách byla něčí matka.
Radši se na Lucu ani nedívej.
Pro vaše rodiny to bude horší.
Zubní pasta!
To byl tvůj nápad.
Proti zdi! Běž! Pohyb, sakra!
- Nohy od sebe! - Chováte se jako zvířata?
Budeme s vámi tak jednat. Žádná sprcha. Žádná zubní pasta.
Žádná večeře.
Co?
Chceš jíst?
Musíš si to zasloužit.
Nesnažit se utéct!
Dělejte svou práci, věnujte se dodávkám.
- Jak si vedeme? - Jsme pozadu.
- Kolik? - Šest dodávek, pane Luco.
Do práce!
Dobře.
Ano, pane Luco.
Děkuji, pane Luco.
Prosím, pane Luco.
Respekt, sakra!
- Ano, pane Luco. - Ano, pane Luco.
Užijte si to v práci.
Pohyb! Dělejte!
Rychle!
Do toho! Začněte!
Rychle!
Stůjte!
Pomoc!
Hej!
Tady!
Zkuste to.
Volejte o pomoc. Nikdo vás neuslyší.
A jestli jo,
řeknu kámošům, ať navštíví vaše rodiny.
Vrátíme se do práce? Jdeme?
Pohyb!
- Sklapni, idiote! - Přestaň, Isaque.
Ten buran to podělá.
Nebreč, nebo tě praštím, srabe.
Nech ho.
Nedostal jsi Lucu kvůli tomuhle kreténovi.
Je to jeho vina. Luca už by byl v prdeli.
Dostanu tě, ty hajzle.
Debile!
Co to kurva je?
- Proč se toho kreténa zastáváš? - Chceš nám zavařit?
Kdo to udělal?
Za tohle budete všichni dělat přesčasy.
Klid. Musím to vyčistit.
Já to nechtěl zkazit.
Chybí ti babička?
Jo.
A pan Reginaldo?
Mě má ráda jen moje babi.
Myslíš, že přijde?
Sakafunã, Sakafunã
a Omolu, jak pohledný, pohledný
můj přítel Sakafunã.
Sakafunã, Sakafunã
a Omolu, jak pohledný, pohledný
můj přítel Sakafunã.
Pane Omolu, pro živé i mrtvé,
nedovol, aby se zlo zmocnilo jeho těla.
Očisti jeho hlavu, oči, krk, tělo a duši.
Axé.
Požehnej nám, můj Otče
Atotô Obaluayê.
Požehnej nám, můj Otče
Atotô Obaluayê.
Atotô Obaluayê…
Co je to?
- Dej mu to. - Pane Luco, potřebujeme sprchu.
Už jste boháči?
Pohněte, kurva!
Hej!
Hoď to tam!
Kurva!
Vykašleš se na mě?
Jo. Hodně štěstí.
Sleduj. Jsem rychlejší než ty.
Neumím si představit, že by někdo ublížil rodině.
Až to Julia zjistí, Luca by měl být co nejdál. Ona se promění v bestii.
Julia je drsná.
Je to žena mého života. Budeme mít tři děti.
Snad budou po ní. Jestli budou po tobě, jsou v háji.
Pro vás.
Byl to dobrý týden.
Musíme se osprchovat.
Tak běž.
Jdeš, nebo ne?
Podříznu toho parchanta a uteču.
Víš, co by se stalo?
Mrtvý po žádný rodině nepůjde.
- Není sám. - My taky ne. Jsme čtyři proti jednomu.
Takže?
Banda kreténů. Udělám to sám.
- Zabiješ ho? - Jo.
A utečeš bez naší pomoci?
A pak co? Co máš v plánu?
Myslíš, že nepůjdou po tvojí mámě, ségře?
Pomlč o mojí ségře!
Já plán mám. Uzavřeme s ním dohodu, nic se nám a našim rodinám nestane.
Nehodlám uzavírat dohodu.
Prodáváte se za sprchu.
Srabi.
Dokážu zvýšit výkonnost.
A nebudou s námi problémy.
Můžu vám vydělat víc peněz.
Můžeš?
Chci osm dodávek denně.
Dokážu víc.
Splatíme dluh za půl roku.
Deset dodávek…
půl roku…
Když to tvý kámoši poserou,
půjde ti o krk.
Běž jim to říct.
Ty kreténe! Za půl roku budeme mrtví!
Tuhle dohodu nám nepokazíš.
Dělej svou práci, nebo ti rozbiju hubu. Máme deset dodávek. Pohyb!
Pohyb, kurva!
Padej, Isaque.
Rozdělíme se, budeme rychlejší. Do toho.
No tak, kluci. Makáme, ať se odsud brzo dostaneme.
Dvacet sedm.
Je tam všechno.
- Už? - Jsme napřed.
Pak rozeberete dveře.
Mateusi.
Koukám na tu zatracenou smlouvu.
Jo, koukám na to.
Teoreticky všechno funguje.
Seru jim na inspekci.
Sto čtyřicet čtyři tisíc dolarů? Nestojí to za to. Tak jo. Ahoj.
Běž do Shirleyina baru a kup mi cigára.
Jestli se ti stýská po domově a chceš navštívit mámu,
můžeš jít.
Řekni jí, ať nám uvaří kafe,
až přijedu.
Promiňte.
Jo?
Cigarety, prosím.
Ne, s červeným filtrem.
Moment.
Tady.
Na účet podniku.
Řekni Lucovi,
že kdyby něco potřeboval, jsme tady.
Dobrý?
Jsem v pohodě, díky.
Pane Luco?
Tady byste měl mít: „Během tohoto období společnost bude distribuovat“,
místo: „společnost by mohla distribuovat“.
Tak to oprav.
Do toho.
Četls mou smlouvu?
- Ne. - Myslíš, že neumím psát?
- Ne. Jen jsem se mrknul. - Už nikdy nečti moje zasraný smlouvy.
Co je za den?
Dvacátýho druhýho, 23. Zhruba.
Jestli je 23., máme s Julií třetí výročí.
- Blahopřeju! - Tři roky.
Už píchá někoho jinýho.
Tvoje máma
píchá na počkání.
Kouří za chlast.
Pořád kecáš o rodině,
ale prodali tě jako mě.
Záloha?
To říkali?
Prodali vás, kreténi.
Myslíš, že je to pravda?
Máma nechtěla, abych šel.
Myslíš, že by ti to máma udělala?
Ani náhodou.
Zapomeň na to.
Tady!
Do toho, Isaque.
Ty jo!
Zase ses převlíkl?
Hele.
Běž, Samueli.
Běž, Mateusi.
Do prdele! No teda.
Běž, Nando. Běž!
Hej! Přestaňte!
Sakra!
Jo?
Kdy?
Přestaňte!
Do dodávky!
Rychle! Nastupte si!
Jezdi kolem, brnknu ti.
Pojď se mnou.
Přijdou sem lidi. Položí ti nějaký otázky.
Řekneš jim, že dodržujeme předpisy.
- Rozumíš? - Ano, pane Luco.
Jdeme!
INSPEKCE
- Dobrý den. - Dobrej.
Je tu Luiz Carlos de Almeida?
- Kdo to chce vědět? - Jsme inspektoři ze SÚIP.
- Nějaký problém? - Běžná kontrola.
Začneme s personálem?
Dobře.
Pojď sem, chlapče.
Tohle je Mateus.
- Dobrý den. - Zdravím.
- Dobrý den. - Ty tady pracuješ?
- Ano, pane. - Jak dlouho?
- Asi šest týdnů. - Ano.
Tvoji zaměstnaneckou kartu.
- Tu má pan Luca… - V kanceláři.
Dokumenty bys měl mít u sebe, dobře?
- Ano. - Kolik máte zaměstnanců?
- Čtyři. - Kde jsou?
Venku, rozváží zboží.
- Všichni spí tady? - Ano.
- Tam. - Chci vidět ubytování.
Prosím.
Kolik hodin denně pracuješ?
- Osm. - Ptala jsem se Mateuse.
- Je to osm hodin. - Jak často děláš přesčasy?
Přesčasy neděláme.
Je to tu špinavé.
Máte pravdu. Musíme tady uklidit.
Ta matrace
je nechutná.
Je to ponižující.
Požádali jsme pana Lucu, aby nám dal to, co by za to utratil,
doma peníze pomůžou víc.
Dáte si kávu?
Ne, děkuju.
Máte s sebou deštník?
Odpoledne má pršet.
To nevadí, jsme tu autem. Nic se neděje.
Když prší, pracujeme v dílně.
- Vážně? - Díky Bohu je tu spousta práce.
To je skvělé.
Děkuju.
Dáte si, šéfe? Žvejku?
Díky.
Děkuju.
Je to v pořádku?
Chybí protokol o požární kontrole…
Proč jsi jim to neřekl?
Celou dobu byl se mnou.
Nemohl jsem nic říct.
Neměli zbraně, Luca jo. Zažil jsem si peklo.
Jak jsme se v dodávce asi cítili my?
Dvě hodiny jsme nevěděli, kde jsme, jestli nás nezabijou. Co?
Plním rozkazy jako vy.
Být to já, jsme volní.
Do toho.
Nejsi ty borec?
Chceš ho zabít?
Běž a zabij ho.
Zabij Lucu, Nanda, tu ženskou z baru.
Zabij poldy.
Musíš je zabít všechny.
Takže?
Kdo bude první?
Hotovo.
Mám to.
Sundej to.
Běž! No tak. Vem to.
Dej si sprchu, jdeme ven.
Do toho!
Nezapomněls na něco?
Do toho!
- Ahoj, Luco. - Jak je?
Všechno v pohodě.
Tak jo.
Postavte se! No tak.
Jdeme!
Bolivijci.
Haiťan.
Venezuelan. Všichni zdraví.
Hej, Lucão!
Nechtěl jsi silný muže?
Hm?
Vyber tři.
Je to na tobě.
- Tyhle tři. - Dobře.
No tak! Jdeme! Běžte!
Běžte!
Jdi.
Tady. Počkejte tady!
Prosím, pane.
Sklapni! Nastup si!
Tady jsou jejich pasy.
Jedeme.
Ahoj. Jak to jde?
Dobře.
- Takže? - Ty se s tím nepářeš.
Kolik za den?
Dva tisíce kusů, kámo.
Kdo mi to zaručí? Spí tady…
Pojď sem.
Jsou tady.
Jdeme.
- Pane, pusťte mě. - Vy dvě, pojďte.
- Vstávej. - Dejte mi pas, prosím.
Jdeme.
Sbal si věci.
- Počkat! - Pojď.
Počkejte, prosím…
Sbal si věci. Ty taky.
Pohyb.
Běžte. Pohyb.
- Běžte! - Kam mě vedete?
Běž!
Pomoc!
Chyť ho!
Přiveď ho sem.
Teď ti něco řeknu.
Jestli se pokusíš zdrhnout,
policie tě zabije.
Už to pochopil.
Lucão, bylo mi potěšením jako vždy.
- Jedeme. - Jsi dobrej.
Jsi dobrej.
Odveď je.
Za každou 1800 dolarů. Neser se s tím.
- No tak. Jdeme. - Bez prachů se nevracej.
Kdo jsi? Kde je Luca?
Kde je Luca?
Je dole.
Běž se podívat dolů.
Padej!
Prosím, pane…
A peníze?
Řekni mu, ať si pro ně přijde. Vím, že je chce.
Jestli je Luca chce, ať si přijde. Teď padej.
Jedna je za 1800 dolarů. Ty prachy.
Zbláznil ses? Chceš se nechat zastřelit?
Zešílels? Odrovnej ho! Magor zasranej.
Řekl mi, ať tě zabiju. Chceš tady chcípnout?
Zastřel mě. Luca mě zabije, když nepřinesu peníze.
Ale zabije i vás.
Slyšel jsi mě?
Luca nás zabije oba.
Řekni Lucovi, ať jde do hajzlu, ty sráči!
Provokuješ mě? Kde je respekt! Padej!
Vypadni, kurva!
Poslouchám.
Kámo, kdo to zaplatí?
Kdo to zaplatí?
- Dobře. - Pane Luco.
Kolik chceš?
Řekni to.
Půlku.
Osmnáct set?
Tohle je šéfa.
- Devadesát. - Sto osmdesát.
Jak se sem dostali?
Letadlem, autobusem, lodí. Jako všechno, co kupujeme.
Kolik jich tady je?
Dost na udržení chodu města.
Vidíš to?
Měděný drát z vrakoviště.
Podívej. Tvoje práce je po celým městě.
Jdeme.
Odveď ho pryč.
Pane, prosím, neubližujte mu.
Jen se bojí.
Běž.
Teď budeš spát tady.
To není třeba.
Vypíchne ti oko, až budeš spát.
To vím na beton.
Jak dlouho to děláte?
Dost dlouho.
Už někdo utekl?
Mně ne.
Uvidíme, co tobě.
Jsem vděčný za vše, co pro mě děláte, ale nemůžu.
Jak to?
Protože to neudělám.
Nebudu je věznit ani jim ubližovat.
Dobře.
Tak se vrať.
Běž.
Vrať se ke kámošům.
Udělá to někdo jiný.
Nevím, jak to dokážete dělat.
Ty to děláš taky.
Ne proto, že chci.
- Máme dohodu. Pak budu volný. - Volný?
Abys dělal co?
Umíral hlady?
Viděl rodinu na dně?
Viděl jsem tvoje časáky.
Chtěl jsi být pilot?
- Inženýr. - Pěkný.
Důležitá práce.
To jsem chtěl taky.
Tak proč neděláte něco jinýho?
Byl jsem ze stejný díry jako ty.
Vyrůstal jsem v chatrči nad kanalizací.
Máma dřela jak mezek, aby se postarala o čtyři děti. Sama.
Její šéf, velmi dobrý člověk, se k nám choval jako k rodině.
Ale nutil ji pracovat dvanáct hodin denně
a platil 107 dolarů měsíčně.
Tenisky toho hajzla stály víc.
Takovou svobodu chceš?
Tam jsou dveře.
Běž, buď volný.
Hele, koho tu máme.
Dostaneš nás odsud? Otevři ty zkurvený dveře!
Vybral sis je?
Řekni to.
Jo, on mě sem přivedl.
Ty jsi teď drsňák?
- Umíš s tím kurva zacházet? - Zpátky, Isaque.
Pojď sem, Samueli.
Je venku.
Pomoz mi s nimi.
Snažím se nás odsud dostat.
Pohyb!
Otevřete a všichni ven.
Jdeme.
Rychleji!
Čistá měď.
Měď jde sem, guma tam.
Jasný?
Tohle máte odnést kurva vy, ne já.
Do práce. Dělejte.
Potřebujete něco?
Isaque se v tobě nespletl.
Já si to nevybral.
- Mám mu říct, že to nebudu dělat? - Jo.
Chceš, aby na nás radši dohlížel on?
Jsem jedním z vás.
Můžu mluvit s tvou rodinou. Zavolat tvojí mámě.
Julii.
- Promluvím s ostatními. - S kým? S Isaquem?
Zapomeň na něj.
On to ještě zhorší.
Jsme ze stejnýho místa.
Tak jo.
A dohoda?
Můžu nás odsud dostat dřív.
Budeš to potřebovat.
Máš tam číslo na mě, Nanda a Batistu.
Můžeš zavolat i mámě.
Do toho, zavolej jí.
- Haló? - Mami?
Mateusi! Kdepak jsi?
Volala jsem ti, nikdy jsi mi to nevzal.
Tohle je moje nový číslo. Zapomněl jsem ti to říct.
Jak můžeš zmizet? Pošleš peníze a nic neřekneš?
Jaký peníze, mami?
Ty peníze, cos mi poslal.
Jak jsi vydělal tolik peněz?
Pracuju trochu víc.
Jak se mají ostatní kluci?
- Jsou v pořádku, díky Bohu. - Zase zavolej.
Chybíš nám.
Zavolám, mami.
- Ahoj. - Zavolej mi.
Poslal jsem jí 720 dolarů.
Zasloužíš si to.
To je jen začátek.
- Dej si. Zvu tě. - Je to fakt dobrý.
Podívej.
- Hej! - Promiňte, pane.
- Má ti říkat „pane“? - No a?
Takhle mluvíš s lidma?
Musíš ho kontrolovat, jasný?
Jo, to udělám.
Čím jste se na venkově bavili?
- Dejte mi cigaretu. - Super. To se mi líbí.
Tu máš.
Pivo, prosím.
Musíš přivézt mámu, ať pozná svou snachu.
- Máma si na São Paulo nezvykne. - Fakt?
Necháš ji tam?
Nebude chtít pryč.
Ale nesmí už pracovat, jinak umře.
- Nevím, jak to dělá. - A tvůj táta?
Táta?
Až budu mít děti, budu skvělý táta.
Chceš děti?
Čtyři.
Dvě holky, dva kluky.
Postaráš se o svoje děti, o mámu, o všechno.
Na zdraví!
Přines nám pivo.
Pane Luco…
Pane Luco?
Snězte to, než to uvidí.
Užil sis to včera?
Kde je Luca? Můžeš teď chodit ven, kdy chceš?
- Kde je Luca? Odpověz mi, sakra! - Je tam.
- V kanceláři. - Ten hajzl musel omdlít.
Tenhle si teď odchází jako svobodnej, vrací se jako svobodnej.
Je to tak?
Odpověz, Mateusi.
Najezte se, máme práci. Dělejte.
Dobře.
- Zazpívej něco. - Zpívej, Samueli.
BINCHI = BUDOUCNOST
Jak je, Lucão?
- Jak se máš? - Dobře.
Ukaž.
Roztáhni nohy.
- Promiňte. - Ahoj.
- Jak se máte? - Ahoj, Luco. Jak se vede?
- Dárek pro vaši dceru, pane Bianchi. - To jsi nemusel.
Dej to tam.
- Děkuju. - Posaď se.
Sežeň mi Rodineyho.
Jde o tohle.
Musím se soustředit na kampaň.
Dostaneš klíče od kanceláře.
Už nebudeš na vrakovišti.
Chci, aby ses staral o byznys.
Chci, abys pracoval ve dne v noci,
kontroloval, jestli je hotovo, plánoval dělníky.
Pak mě budeš informovat.
Spolehněte se.
Podívej. Tohle je Rodiney.
Převezme vrakoviště.
Dobře.
Už žádná lehárna.
Toť vše. Užijte si večírek.
- Ahoj. Jak se máš? - A ty?
Mám rád píseň Noela Rosy
„Fita Amarela“. Znáš ji?
- Tak… - „Fita Amalera“. Teda „Fita Amarela“.
Nehýbej se.
Co děláš?
- Nikdo tu není. - Dobrá.
Běž si hrát s kamarády. Ať se Cida schová v kuchyni.
Proboha…
- Vaše dcera? - Jo.
- Máš rád děti? - Ano, pane.
Já šel do politiky kvůli nim.
Chci pro ně tuhle zemi zlepšit.
- Patříš k Lucovi, že? - Ano.
- Znáte ho už dlouho? - Ano.
Otec měl podniky ve čtvrti Itaquera.
Nakonec jsem firmy převzal
a potřeboval jsem, aby mi někdo nosil jídlo a tak.
Pak jsem si všiml jeho. Vynikal nad ostatními.
Jen jsem takhle zapískal…
Od té doby je se mnou.
Pracují pro něj lidi, co jsme koupili?
Má někdo dohodu, jako je ta naše?
Máš štěstí, hochu.
Myslím ty ostatní lidi.
Žádná dohoda?
Zůstanou, i když zaplatí dluh?
Příští týden opouštím vrakoviště.
Jestli chceš povýšit, mám místo.
Nebo tam zůstaň.
Je to na tobě.
To nebylo dobrý…
Vousy máš šedivější, synku.
Tohle je kdo?
Pracuje se mnou. Mateus.
- Tak mladý? - Ne jako vy, madam.
- Těší mě. - Mluvení by mu šlo, co?
- Neříkej mi madam. - Odskočím si.
Tvoji sourozenci jsou na cestě.
Je zázrak, že mohl přijít. Pracuje moc.
Ale jednou za čas se objeví!
Trochu ho rozvesel.
- Je to beznadějný případ. - Hele, kdo jde.
- Tady je. - Zdravím.
Díky, Edileuzo.
- To je ono! - Dobrou chuť.
Ne. Takhle jsem tě nevychovala.
Nejdřív hosté. Do toho.
V životě jsi nejedl lepší coxinhu.
Díky tomu to tady funguje. Na.
- Počkat… - Dej si.
Slzy štěstí!
Nemám pravdu?
Funguje to tady díky němu, koupil mi to pekařství.
Kolik matek to může říct? Já jo.
Takže? Jak se má Ana?
Řekni to, Mazinho. Nechce mít děti.
- Mrcha. - Mami, nech ho. Zapomeň na to.
- Já chci, ona ne. - Máš spoustu dětí. O vnuky nebude nouze.
- Vážně? Nebude? - Ne.
Kde jsou? Přiveď mi moje vnoučata.
- Schovávají se. - Mrknu se.
Mámy chtějí pro svoje děti to nejlepší.
Chci pro ně to nejlepší. Copak tvoje máma to nechce?
Přesně tak. Co dělá?
Pracuje na poli.
To jsem dělala dlouho.
- Jste z venkova? - Ne.
Žili jsme v Riu, uprostřed ničeho.
Byla to díra.
Přišli jsme do São Paula, když měl Luca 13, 14 let.
Dával vám zabrat?
Ne, Luca ne.
Luca se nikdy ničeho nebál.
Kradl šéfovi koně
a uprostřed noci utekl.
Prodal šéfova kuřata,
ale mně nikdy nelhal. Nikdy.
Vždycky domů přinesl peníze.
Zlatý chlapec.
Narodil se jako vůdce. Cokoli řekne, to je zákon.
Drž se ho a povede se ti dobře.
Byl jste rolník?
Ne, to jsem… To jsem neřekla.
- Jedno pivo a už jsi opilá? - Ne, to není pravda!
- Tohle jsem neřekla. - Dobře.
Dej mi trochu.
Příští týden máme dodávku. Čistá měď a nerezová ocel.
- Jasně. - Můžete si přijet.
Hele, podívej!
- Chyť ho! - Za ním!
- Luco! - Luco!
Ten kluk utekl!
Zavolej Batistovi.
Ukaž mu tu fotku.
To není nutný.
Buď oni, nebo my.
Volej.
- Kdo volá? - Mateus.
O co jde? Co potřebuješ?
- Jeden z kluků se pokusil utéct. - Kdo?
- Samuel. - Co máme dělat?
Stavte se u něj doma.
Mám být drsný?
Ne!
Jen je vystrašte.
ŘEKNI SAMUELOVI, ŽE HO POZDRAVUJE MÁMA
Řekni „Portugalec“.
Portugalec.
Já to nechtěl.
Náklaďák přijíždí pětkrát denně. Děláme 15 dodávek.
Můžeme dělat víc.
Kdo se pokusil zdrhnout?
Tenhle.
Nemá jich být sedm?
To jsou všichni.
Úterky a čtvrtky jsou rušnější. Musíš dělat inventuru.
Dej si pauzu na oběd.
Máš cigáro?
Zapalovač.
Jo. Uvidíme.
- Máš všechno? - Ano.
Překlad titulků: Markéta Polívková