Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Пані та панове, я проголошую вас
містером і місіс Расселл.
Ушануймо їх, друзі.
Хай благословить вас Бог. Гаразд…
Усі казали, у мене чудові діти.
Моя дружина навчила їх триматися разом.
Якщо погано одному, погано всім.
Але це все, що я знаю зараз.
Вони казали, що він бандит, іншими словами,
що вони заслужили на кулю.
Вони намагалися виставити все так, наче в нього не було сім'ї,
що не було нікого, хто б піклувався й любив його.
Це мене дуже засмутило, бо вони помилилися.
Він був не таким.
Я дізнався про це з новин і сказав:
«Господи, сподіваюся, із сім'єю все гаразд».
Але ось що. Це був я. Це моя сім'я.
Розумієте, тому…
У Малісси було чудове життя. У неї просто були проблеми з психікою.
Це був тягар для нашої сім'ї.
Вони так у Бонні та Клайда не стріляли.
Як із нею було.
Про цю справу мав би знати весь світ.
Тобто це мало розійтися по всьому світу.
ОРИГІНАЛЬНИЙ ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
WMMS, Клівленд.
Чого хоч раз досягли насиллям?
Що воно допомогло створити?
Однак ми толеруємо зростання насильства.
Надто часто ми уславляємо чванливість і похвальбу та наділених владою.
Коли американець забирає невиправдано життя іншого американця,
в ім'я закону чи всупереч йому,
це шкодить усій нації.
Хтось шукає цапа-відбувайла.
Хтось шукає змову.
Але ясно одне.
Насилля породжує насилля.
Репресії — відплату.
І лише очищення всього суспільства
може вилікувати нас
від цієї хвороби.
РОБЕРТ Ф. КЕННЕДІ 5 КВІТНЯ 1968 РОКУ
БЮРО КРИМІНАЛЬНИХ РОЗСЛІДУВАНЬ ОГАЙО
Прояснімо ситуацію.
Розслідування веде БКР.
Стрілянина за участі поліції — це кримінальне розслідування тут.
Не внутрішнє.
Жовті поліцейські маркери сповіщають про кількість зроблених пострілів,
ймовірно сотні…
Не беріть усе близько до серця.
І, звісно, будьте чесні.
Чогось не знаєте, не скочуйтеся на поліцейський жаргон.
Скажіть, що не знаєте.
Судмедексперт обшукав авто й не знайшов зброї.
Повторюю, судмедексперт зброї в авто не знайшов.
З новим прокурором округу Каяґога
ви отримаєте повістку від великого журі згодом.
Я віддаю перевагу, щоб велике журі розійшлося,
але ФБР діє тут безпомильно.
Тринадцять офіцерів зробили 137 пострілів по авто.
Слідчі тепер кажуть, що один з убитих — Тімоті Расселл.
Нам повідомили, що інша особа — жінка 30 років, безпритульна.
Від імені родини Расселлів
ми висловлюємо глибоке співчуття
родині та близьким міс Малісси Вільямс.
Ви маєте право мовчати.
Усе, що ви скажете, може бути використане проти вас.
Родина не може отримати відповіді, що сталося насправді.
Ви маєте право на адвоката,
і він може бути присутнім на допиті.
Наразі ми знаємо, що Тім був беззбройним і що його вбила поліція.
Якщо вам не по кишені адвокат,
його можуть надати безкоштовно перед допитом.
Поліція вирішила зробити 137 пострілів у машину з двома неозброєними людьми,
і це неможливо виправдати.
-Знаєте свої права? -Так.
-І згодні говорити зі мною? -Так.
Ми віримо в силу молитви, і що Бог відновить справедливість.
ШІСТЬ ТИЖНІВ ПІСЛЯ ІНЦИДЕНТУ ЗІ 137 ПОСТРІЛАМИ
Це «Форум» з Менсфілдом Фрейзером
на клівлендському новинному радіо WTAM 1100.
Справа про 137 пострілів
зводиться до того, хто керує країною.
У тоталітарних країнах правлять люди зі зброєю.
Уся річ у владі.
Охорона правопорядку досі є відбиттям суспільства.
Наше суспільство не хоче, щоб йому тримали дзеркало.
«Форум» із Менсфілдом Фрейзером.
Нам додзвонилася Карен із Ментора. Говоріть.
Вітаю. Усі ці постріли зв'язують
жертви,
так звані жертви,
які не послухалися поліцейських.
Зачекайте.
Ви кажете: «Поки ти коришся, усе буде гаразд». Так?
-Хіба ви не навчилися поваги? -Авжеж.
Гаразд. Тоді чому ці люди не навчилися?
Ви бачите те, що хочете побачити.
Це не вся історія. Ви шукаєте проблеми.
Ви подзвонили…
Виступаючи проти жорстокості, я створюю проблеми. Яким це чином?
Ви не виступаєте. Ви граєтеся з вогнем.
Я буду й далі це робити. І?
-Ви провокуєте… -Я провокую зміни.
-Ні. -І країна змінюється.
-Так, точно. -Країна змінюється. Повірте.
Питання в тому, чи дійде до суду?
Ми підемо на перерву.
Ви слухаєте «Форум» із Менсфілдом Фрейзером.
Ми скоро повернемося.
Ми б могли робити це шоу знову й знову.
Ми б могли робити таке шоу постійно.
Я представлю прокурора.
Він може також підійти сюди зараз. Він щось скаже.
Зрештою, коли поліцейські
як їм здається, у смертельно небезпечній ситуації,
і вони ухвалюють рішення за долю секунди,
система цих хлопців підводить.
І жінок.
Тепер усе в його руках.
Враховуючи вогонь по своїх, що розвалив поліцейські авто,
це справді диво,
що більше нікого не поховали.
У листопаді 2012 року,
за місяць після мого призначення,
була погоня через незначний інцидент.
Поліція отримала повідомлення від іншого поліцейського,
що в нього стріляли.
Стріляли зі старого «Шевроле»,
коли він проходив повз Центр правосуддя, на захід від Суперіор.
Це був вихлоп.
Коли гальмуєш у старомодній машині з розрегульованим карбюратором,
накопичується газ, і стається зворотній спалах.
Офіцер неадекватно відреагував.
Він був відомий такою поведінкою.
Того вечора він передав, що в нього стріляли.
Почалося переслідування,
яке тривало приблизно 23 хвилини й розтягнулося приблизно на 23 милі
по всьому місту й за межами Клівленда.
Їх переслідували 60 машин, понад 100 полісменів.
Машини приїжджали й від'їжджали.
Хтось кидав, усвідомивши ідіотизм ситуації.
Це було полювання за привидами, і це було фіаско.
Як у «Братах Блюз».
Вони геть втратили контроль.
Начальство з'їхало з глузду.
І все через вихлоп.
Телефони розривалися.
Якщо ти журналістка, ти відразу дізнаєшся.
Було більше 60 автомобілів.
Коли я це вперше почула, я подумала: «Що… Хто віддав наказ?»
Як це взагалі могло
не закінчитися хаосом і насильством?
Ми починаємо з вас, бо…
Ви ключова фігура. З вас усе почалося.
Ми маємо зрозуміти, як усе це почалося.
Я припаркувався на Сент-Клер.
Вийшов з авто перед головним управлінням поліції.
Вийшов Алміда й…
Я довго там не пробув, коли це сталося.
ПАТРУЛЬНИЙ АЛАН АЛМІДА ПОЛІЦІЯ КЛІВЛЕНДА
Ми стоїмо на Сент-Клер
і чуємо,
як заревів двигун.
Хтось справді сильно натиснув.
Двигун починає шалено обертатися.
І це авто проїжджає перед нами…
Я чую гучний
постріл.
Навіть було трохи чутно запах пороху.
Від пострілу.
Він каже: «За ними».
Стріляли зі старого «Шевроле»,
коли він проходив повз Центр правосуддя, на захід від Суперіор.
Двоє чорних.
Ми почули, як Нен почав кричати, що пролунали постріли.
Починає виділятися адреналін. Ти чуєш: «Стріляли».
-І ти вирішуєш, що це справді так. -Так.
10-6-4, з чим це пов'язано?
З машини пролунали постріли.
Він вистрілив, коли проїжджав повз нас.
Який там був опис ще раз?
«Шевроле» щойно пролетіло, проїжджаючи Детройт-Суперіор.
Їдемо на захід.
Будьте обережні. Пасажири озброєні.
З ким ви їхали?
Моїм напарником того вечора був Майк Бріло.
-Хто був за кермом? -Він.
-На якому каналі ви були? -Другий канал, сер.
Пасажири…
дуже розлючені.
Пасажир підняв ліву руку над підголівником.
І показав ось так.
-Гаразд. Ви це бачили? -Так.
Чоловік навів пістолет на заднє вікно.
Навів пістолет на заднє вікно.
Увага.
П'ятий канал, увага.
Пасажир навів пістолет на задню частину автомобіля.
Пасажир наставив пістолет на задню частину автомобіля.
Прямує до шосе.
Він виїжджає на шосе, Іст-90.
Виділяється адреналін. Я мигцем подивився вниз. Я витискаю 200.
Переслідування триває, всі кричать по радіо, що треба обережно.
Тоді там уже було купа машин.
Купа поліцейських авто. Довелося зупинитися через машини попереду.
Я опинився десятим у черзі.
Він врізався в поліцейську машину.
Обережно, він врізався.
Вдарила поліцейська машина.
Вони з чимось возяться на передньому сидінні.
Схоже, пасажир заряджає зброю.
Пасажир, можливо, заряджає зброю.
Сержанте Коулман, ви це чули?
Зрозуміла!
Вони переслідують машину за межі міста, у Східний Клівленд.
Урешті загнали її на шкільну автостоянку.
Тікати нікуди.
На вулиці було моторошно. Усе задимлено.
Видимість була жахливою, бо купа поліцейських авто попереду.
Я зупиняюся.
Тоді я почула два чи три постріли
й передала, що стріляли.
Я чую: «Стріляли. Стріляли».
Стріляли! Стріляли!
Наступної миті ще постріли.
Я на підлозі машини,
підняла пістолет у повітря, виглядаю з пасажирського вікна,
намагаючись підглянути, і кричу Біллі:
«Вони ідуть за нами?»
Тоді я почув постріли з боку підозрюваного авто.
Я почула постріли й почала відстрілюватися крізь лобове скло поліцейської машини.
У нас стріляють! Стріляють!
Стріляють!
Стежте за перехресним вогнем.
Стріляють. Швидкісна стрільба.
Що сталося потім?
Я побачила…
Усе гаразд.
Я побачила машину 217.
Вікна були прострелені.
А підозрювана машина пробита наскрізь.
Заднє вікно.
Я подумала, що в 217 всі мертві.
Вона була начальницею другого відділку.
Вона несе відповідальність за те, що сталося,
бо поліція слідувала за лідером.
Вона була лідером.
Вона не мала бути в авто чи їхати попереду.
Не мала залучати стільки машин
чи доводити до такого.
Я міг би й далі перераховувати.
Ваші дії відповідали тому, чого вас вчили?
Так. Якби мені довелося все повторити, я б нічого не змінювала.
Єдине, що я змінила б, це те, що вони мали зупинитися.
-То ви б не змінили своїх дій? -Я б не змінила своїх дій, ні.
Це божевілля.
Це було жахливо, по-дурному й неправильно.
Пасажир виставив руку, просить зупинитися.
У нього немає зброї. На ньому чорні рукавички.
У нього немає зброї в руках.
На півдорозі вони зрозуміли,
що так званий постріл був вихлопом.
У його руках газованка.
Червона баночка. Просто до відома.
Тепер стверджують, що в нього газованка в руці.
Це не зброя. Це баночка в його руці.
У кінці переслідування
вони оточують цю машину колом,
це круговий розстріл, і виявляється, що поліція стріляє сама в себе.
Вони бачать, як поліцейські кулі проходять через авто,
і думають, що в них стріляють із машини.
А це кулі тих, хто з іншого боку.
На диво, з цих 137 пострілів, про які ми знаємо,
жоден не попав у поліцейського.
Багато попали в інші машини.
Я розмовляла з багатьма конфіденційно,
і тільки так вони говоритимуть про це.
І викид адреналіну треба враховувати.
Поліцейське братство дуже реальне.
Кожна історія про людей, а це історія про людську сутність.
Представники профспілки вважають дії поліцейських виправданими.
Кажуть, підозрювані мали зупинитися,
і додають, що прокурору знадобилися місяці, щоб перевірити дії поліції.
коли в поліцейських були лише секунди, щоб вирішити.
«Поліція влаштувала круговий розстріл».
Знаєш що? Годі. Ти не активіст.
Ти прокурор найбільшого округу в штаті.
МЕМОРІАЛ ПОЛІЦІЇ
БУРЯ В ПУСТЕЛІ ВЕТЕРАН
Хай там як, але в поліцейського стріляли.
Це ті факти, які були їм відомі на той момент.
Містер Расселл і Малісса проїжджають повз,
роблять постріл.
І ми кажемо «роблять постріл»,
бо поліцейські можуть відрізнити вихлоп
від пострілу.
ПОЛЕГЛІ ГЕРОЇ АКП
Може, це не дуже гарно,
але це не збіг обставин,
ніхто з цих поліцейських не обирав там бути.
Тім Расселл та Малісса Вільямс зробили вибір за них.
Мій брат жив зі мною з перервами дев'ять років,
тож ми були дуже близькі.
У нього були проблеми,
але це не означає, що ти погана людина.
Зазвичай він нічого не вживав
по шість-сім років підряд,
а потім він…
З ним траплялися погані речі в житті,
і він починав вживати наркотики, але завжди видряпувався.
ЗМІ роблять з нього якось пропащого наркомана.
Кажуть, що він отримав те, що заслужив, буквально.
Він був не таким.
Усі, хто знав Тіма,
були шоковані, що з ним таке сталося.
Бо він любив людей. Він любив їх.
Він був душею компанії.
-Тім лише зайде в двері, життєрадісний. -Але це не лише ми.
-Загалом люди. -Так, правда.
Це Тім у білій сорочці. Він тримає Біблію.
Ми знали, що не було жодної зброї.
Я навіть не сумнівалася.
І всі ми знали, що його машина дає зворотний спалах,
тож коли зайшла мова про постріл,
ми вже знали, що це певно був вихлоп.
І мені просто…
Просто очевидно, що поліція була незадоволена,
що вони не зупинилися.
До речі, поліцейська профспілка знала, що зброї не було,
бо один із поліцейських сказав їм у ніч погоні,
що він бачив спалах два чи три рази
й бачив, як відпав глушник.
Він повідомив це представнику профспілки, а вони наказали йому прикусити язика.
Це є у свідченнях поліцейського.
Оскільки ви були в авто номер один, нам треба
поговорити про ці спалахи.
-Добре. -Гаразд. Я це бачив.
-Був спалах із вихлопної труби. -З вихлопної труби.
Наче... Розумієте?
А потім, хлоп, ще один зворотний спалах, і він рушив.
Можливо, вихлоп і спричинив увесь цей ланцюг подій.
Я нічого не приховую. Хочу вчинити правильно.
Розумієте, про що я? Я не…
Це не… Ви розумієте.
-Я подзвонив у профспілку. -Так.
Що вони відповіли, коли почули?
Вони сказали: «Поки помовч.
Не треба, щоб увесь світ знав».
У нас є інші донесення й свідки. Ми шукаємо зброю».
Вони загнали їх на шкільну автостоянку.
Тринадцять поліцейських стріляли по авто.
Ви не повірите, але один із полісменів, Майкл Бріло,
як і всі вони, каже, що злякався.
Я в це не вірю.
Я не вірю, що він аж так злякався,
злякався, як ніколи в житті,
коли застрибнув на дах машини.
Він застрибнув на капот машини.
Бріло вистрілив 49 разів.
Стоячи на капоті автомобіля жертви, він зробив останні 15 пострілів.
Я ніколи…
-Пробачте. -Усе добре.
Я ніколи в житті так не боявся,
і я просто не міг зрозуміти,
як підозрювані рухаються й далі стріляють у нас.
Якби він думав, що вони озброєні,
він би не стрибав на капот.
Так. Боявся би, що в нього вцілять.
Якби я боявся, я б не побіг. Я б побіг у інший бік.
Або подумав, що в тебе може помилково влучити інший поліцейський.
ПАТРУЛЬНИЙ БРАЯН САБОЛІК ПОЛІЦІЯ КЛІВЛЕНДА
Щойно ми під'їхали, як почули звуки пострілів.
Я повернувся й зробив собі два,
а потім зупинився,
бо побачив, як хтось стрибнув на капот автомобіля.
Трохи повернемося назад. Обговоримо подробиці.
-Добре? -Так, сер.
Добре.
Ви бачили, що вони роблять?
Так. Вони стріляли по машині.
У якийсь момент ви застрибнули на авто підозрюваних?
Я не пам'ятаю цього, сер. Узагалі.
Ви сказали, що пізніше дізналися, хто був на капоті машини.
-Так. -Як ви це з'ясували?
Бо він про це розповідав.
Він про це розповідав? Хто це був?
Майк Бріло.
Я цього не пам'ятаю, сер.
Відбитки взуття, що були на даху підозрюваного авто,
збігаються з вашими.
Якщо… Я…
Ні. Я так боявся за життя.
Я не пам'ятаю, як я туди потрапив, сер.
Логічного пояснення його діям не було, тому він стверджував, що не пам'ятає.
Хоч би й так, це нічого не змінювало.
Були речові докази, що він стояв на капоті.
Сліди його взуття були на капоті.
Це було доведено балістично, науково.
Є не лише речові докази,
а й свідчення поліцейського з іншого відділку.
Тому для нас дуже важливо, щоб правосуддя здійснилося.
ВІСІМНАДЦЯТЬ МІСЯЦІВ ПІСЛЯ СТРІЛЯНИНИ
Останні новини щодо поліцейської погоні й стрілянини в 2012 році.
Наживо з Центру правосуддя округу Каяґога.
За подіумом окружний прокурор Тім Мак-Гінті.
Пані та панове,
велике журі округу Каяґога висунуло сьогодні звинувачення
клівлендському поліцейському Майклу Бріло
за двома пунктами:
вбивство Тімоті Расселла й Малісси Вільямс через необережність
29 листопада 2012 року.
Ми, окружна прокуратура, не рекомендували
великому журі висувати звинувачення проти інших 12 офіцерів,
які брали участь у стрільбі по авто.
У переслідуванні було залучено 62 поліцейських автомобіля.
Вони рухалися зі швидкістю понад 160 км/год.
Тринадцять різних клівлендскьх поліцейських
зробили 137 пострілів по авто.
І лише одного поліцейського звинуватили у свідомому вбивстві.
Люди вважають, що прокуратура
надто близька до поліції,
щоб займатися справами про застосування сили.
Я можу це зрозуміти.
Але насправді
наш офіс постійно притягає поліцію до суду.
Я прокурор, так?
Це моя робота. Я висуваю звинувачення.
І я не сліпий до політичної чи соціальної атмосфери, у якій ми перебуваємо,
але я намагаюся не… Я в це не лізу.
Нові разючі звинувачення проти поліцейських,
що брали участь у погоні в листопаді 2012.
Сьогодні їх викликає прокуратура округу Каягоґа
за відмову співпрацювати в справі проти одного з них.
І тому прокурори подали сьогодні клопотання
з проханням дозволити їм ставитися до клівлендських поліцейських
як до упереджених свідків.
Ми просимо присяжних у цій справі,
яких не обмануло
бездумне, неадекватне й хибне зображення подій,
що сталися тієї ночі,
без якоїсь презентації.
Десятки поліцейських в уніформі вишикувалися в коридорах
перед засіданням.
З четвертого поверху й донизу тут кілька сотень людей.
Ми тут, щоб підтримати наших братів.
Представник профспілки все казав, що в них не було сім'ї,
що вони були безпритульними,
а тепер їхні родичі раптом з'явилися,
щоб отримати гроші
за смерть цих двох людей.
І він усе це казав. Він же нічого не знає.
Нічого не розсмокчеться.
Я не сумніваюся, що будуть
якісь дисциплінарні слухання. Я певен.
Тобто публічно
профспілка підбурювала людей не допомагати слідству,
що я вважаю ганебним.
І лицемірним.
Суддя призначив на шосте квітня слухання справи Майкла Бріло.
Що буде, коли Бріло виправдають?
Що він тоді робитиме?
Він заводить все це на манівці, кажучи: «Гляньте, люди. Я його звинуватив».
Його відпустять, бо він не винен у злочині.
Гадаю, ми як вид
рухаємося в правильному напрямку.
Я щиро в це вірю.
Але люди ніяк не зрозуміють,
що культура змінюється дуже повільно.
Дуга правосуддя
гнеться, але гнеться дуже повільно.
Бо ми маємо з цим справу прямо зараз.
На очах. Перед лицем.
Зблизька й особисто.
Ми переживаємо це день за днем.
22 ЛИСТОПАДА 2014 РОКУ ШІСТЬ МІСЯЦІВ ДО СУДУ МАЙКЛА БРІЛО
Поліція Клівленда, Голлінджер.
Я сиджу в парку на Вест-Куделл.
І є ще хлопець із пістолетом.
Мабуть, несправжнім, та він наводить його на всіх.
Він лякає людей до всирачки.
Ми чекали, що буде зі справою Бріло. Чи здійсниться справедливість?
А потім з'ясовується, що 12-річного хлопчика,
що махав пневматичним пістолетом у парку,
застрелили насмерть.
Він чорний чи білий?
-Перепрошую? -Чорний чи білий?
Чорний. Він, мабуть, неповнолітній.
Гаразд, ми пришлемо машину. Дякую.
І коли ти вперше це бачиш…
Я ніколи не забуду.
Я сиділа з чоловіком.
«Боже мій!»
Нам потрібна швидка негайно.
О боже, мій брат!
Вони щойно вбили її брата.
Стріляли. Чоловік на землі.
Чорний. Ймовірно, 20 років.
Чорний револьвер, чорний пістолет біля нього…
Не минуло й двох секунд, як вони приїхали, і Тамір Райс був на землі.
І ми маємо вірити,
що ці двоє поліцейських боялися за своє життя.
Поліцейська стрілянина знову в центрі уваги в Клівленді…
Сьогодні в Клівленді чорного хлопця, застреленого білим поліцейським, поклали…
Сподіваюся, ми не потрапимо в пастку,
типову для таких випадків.
Це починає роз'єднувати людей, а не об'єднувати їх.
ПРАВОСУДДЯ ДЛЯ ТАМІРА, ВБИТОГО ПОЛІЦІЄЮ КЛІВЛЕНДА
Я прошу Бога допомогти мені підібрати слова.
Я не хочу нікого образити.
Але ті, кого це стосується,
прошу, станьте на коліна перед Богом і попросіть пробачення за те, що скоїли,
якщо діяли нерозсудливо й по-дурному, або ж просто чинили зло,
коли зупинилися на цій автостоянці того дня
й застрелили 12-річного.
Господи, я прошу тебе нагадати містеру Мак-Гінті та всім причетнім,
якщо Тамір зустрів свою смерть лише в 12 років,
то ніхто не знає дати, години чи часу божественного пришестя,
і ви не знаєте дня своєї кончини.
Але Тамір був невинним, його душа потрапила на небо.
Я чую Таміра останні кілька років.
Він привніс радість у наше життя.
Вона ростила Таміра як найдобрішого, найуважнішого й найчарівнішого юнака.
Не можна виправдати,
що два офіцери накидаються на мою дитину ось так.
Однозначно потрібна реформа правоохоронної системи
по всій країні.
Усі ці стрілянини просто…
Я чула історії про людей, що сиділи 10 років, чекаючи на правосуддя.
Двадцять років.
Коли вони зціляться?
Відповідальності. Це все, чого ми хочемо.
Відповідальності.
ЖИТТЯ ЧОРНИХ ВАЖЛИВІ
КЛІВЛЕНДСЬКА МІСЬКА РАДА
Минуло 24 години після цього,
хвилюєтеся через протести?
Ні, я не хвилююся через протести. Люди мають право…
Люди справді відчувають несправедливість.
Поліцейська стрільба — найочевидніша причина
того, що сталося.
Але справа не лише в системі правосуддя.
Це відсутність справедливості
в соціальному, економічному та політичному вимірах.
І це виправдано.
Що ви можете сказати сьогодні сім'ї?
Дванадцятирічний хлопець загинув.
Що я можу сказати матері?
Ніхто в цій кімнаті, навіть я, не може нічим
зарадити горю
матері, яка втратила дитину.
Шефе, хочете щось додати?
Ми почнемо з Комітету з оцінки критичних випадків,
і ми передбачаємо,
що це займе менше часу,
ніж оцінка 13 стрільців у справі про переслідування.
І хто в цьому комітеті?
Ми надамо вам список.
-Але це внутрішнє розслідування? -У якомусь сенсі, так.
І хтось ззовні, може сказати:
«Хіба це розслідування буде незалежним?»
У комітеті є цивільні особи.
Пане мер, як щодо расової упередженості в поліції?
Звичайно, ця тема має расовий підтекст.
Ми в Америці.
Чи справедливо, що чорні батьки мусять казати своїм дітям в Америці:
«Будьте обережні, інакше вас скривдять.
Для вас діють інші стандарти.
Ви мусите поводитися інакше.
Бо ви чорні, і вас можуть легко пристрелити».
Хіба так належить управляти країною?
Я президент Асоціації патрульних клівлендської поліції.
Наша робота — захищати членів поліцейського управління,
якщо їх у чомусь звинувачують.
Ви достатньо дорослі й розумієте важливість
поліції для міста, так?
Не можна, щоб злочинці захопили вулиці.
Люди не будуть…
У нашого суспільства є закони й правила, як тут, у школі.
Хіба це чесно, якщо хтось забере ваш велик?
Ні.
-Ні. -Трохи бісить, чи не так?
Як гадаєте, вони мають за це відповісти?
Річ у відповідальності.
Треба, щоб люди відповідали за свої дії.
На будь-яке ваше питання
ми з Лізою відповімо максимально відверто.
У когось є питання. На будь-яку тему.
Я знаю, що це спливе, тому я першою заговорю про це.
Тамір.
Тамір був у парку.
Він чинив неправильно. На відео чітко видно, на мою думку…
Грайся в копів і грабіжників у себе в дворі,
а не в парку, де люди почнуть панікувати. Так?
Але...
Робота поліцейської профспілки — захищати права поліції.
І я профспілкова людина в профспілковому місті.
Нікуди не годиться, що профспілка захищає неправочинні дії.
Очевидно, що на плівці,
але будуть приходити люди й казати: «Це вам лише привиділося».
Типу: «Ви вірите мені чи своїм брехливим очам?"
Саме так.
Так, мем.
Дехто з учнів хвилюється,
що це ситуація «ми проти них» із поліцією.
Містяни проти поліцейських.
Так, я молюся, щоб у вас такого не було,
і я можу сказати вам, безперечно це не так.
Ми частина спільноти.
Ми тут заради вас.
Ми дуже стурбовані тим,
що відбувається, і намагаємося чимось зарадити.
Тож це не «ми проти них».
І якщо ми не робимо все в наших силах, щоб подолати цей хибний...
Я називатиму це хибним наративом,
бо це неправда.
Кожен коп на районі
має знати всіх дітей, які там живуть.
Гаразд, ти не знаєш п'яти-шестирічних,
тоді кожного підлітка, 12, 13, 14-річного.
Копи мали б зупинитися й сказати:
«Привіт, Таміре. Що ти робиш?»
Він мав би знати хлопця, а Тамір мав би знати його.
Це і є охорона громадського порядку.
Але ось у чому річ.
Це не той тип охорони правопорядку,
який такі люди, як президент профспілки поліції…
Він сказав: «Ми не віримо в охорону громадського порядку».
Що ж… І в цьому суть справи.
Хто керує країною? Вони виконують накази чи встановлюють правила?
За два тижні після вбивства Таміра
Міністерство юстиції оголосило результати їхнього розслідування.
…копів-убивць за ґрати!
Вся система прогнила наскрізь…
Федеральні слідчі звинуватили поліцію Клівленда
в надмірному застосуванні сили.
…наскрізь!
Звинуватити! Засудити!
Відправити копів-убивць за ґрати!
ПРАВОСУДДЯ ДЛЯ ТАМІРА РАЙСА
Десять років тому Міністерство юстиції
розслідувало дії клівлендського управління.
Десять років потому вони знову тут.
Тоді вони досліджували питання застосування сили,
і сьогодні вони перевіряють те ж саме.
Це одне з найбідніших міст у країні.
Однак за лаштунками витрачаються мільйони доларів
на сплату родинам через безвідповідальність поліцейських.
Я звертаюся до тебе, Духу Святий,
щоб ці люди, що зібралися тут, почули наші голоси.
Життя чорних людей нічого не означає для верхівки цієї імперії.
Я боюся.
Я боюся за своїх хлопців.
Чому в епоху розквіту технологій
така погана комунікація
між диспетчером і поліцією,
що вони не знають, що це іграшковий пістолет
і що дитина неповнолітня?
Так?
Щодо Тімоті та Малісси, попри покарання, ви досі вважаєте,
що не зробили нічого поганого.
Відсторонили 63 офіцери, понизили дев'ятьох керівників,
одного звільнили, одного хлопця можуть засудити довічно,
а ви стоїте тут і розказуєте про
налагодження відносин між поліцією та громадою.
Я цього не бачу.
ШТАТ ОГАЙО ПРОТИ МАЙКЛА БРІЛО, ДЕНЬ 1
Через більше ніж два роки
справа про поліцейську погоню зі стріляниною
нарешті дійшла до суду.
Тридцятиоднорічний Майкл Бріло, якому загрожує 25 років в'язниці,
навряд чи свідчитиме в суді,
і суддя вирішить цю справу.
Наша справа «Штат Огайо проти Майкла Бріло».
Це справа номер 580457.
Ми тут для суду. Усі учасники присутні.
З радістю послухаю вступну промову.
У цьому штаті відповідач має одностороннє право
стояти перед конкретним суддею, а не судом присяжних.
Загалом, коли адвокати захисту так чинять,
вони хочуть, щоб емоції не вплинули на справу,
бо суддів не перетягнеш на свій бік, як це буває з присяжними.
Їх тут немає, щоб розповісти історію з їхнього погляду.
І докази покажуть, що вони загинули тієї ночі
після обтяжливої погоні
під градом куль,
сорок дев'ять з яких випустив відповідач Бріло.
Ваша честь, штат дуже співчутливо
змальовує цих двох пасажирів,
у спробі переписати те, що сталося тієї ночі,
але ви почуєте свідчення лікаря Філо,
що обидва пасажири, як свідчить токсикологія,
курили крек протягом усього переслідування.
Офіцери передали, що думали, що бачать зброю,
і їм це здалося, Ваша честь, не через колі шкіри.
Він зробив це із страху та через те, що йому здалося, що по них стріляли.
Дякую, пане Ді-Анджело.
Мене звати Альфредо Вільямс.
Малісса — моя сестра.
У цій справі багато чого приховували.
Уся ця історія була неправильно розказана.
Неправильно розказана.
Перед тим як стався інцидент,
один з копів домагався мою сестру.
Ваше повне ім'я, сер.
Джон Джордан.
Яке завдання було у вас того вечора?
Звичайний одяг.
Ми шукаємо наркотики,
крек і все інше.
-Пороки? -Так, пороки.
Добре.
В єпископа Косґрова
годують бездомних.
Їм надають притулок.
Копи завжди там у штатському одязі.
Наскакують на безпритульних, підкидають наркотики.
Люльки, кристали, усяке лайно.
Це брудні копи.
Знаєте що? Малісса хотіла кайфу.
І коли я побачила, що Малісса сіла на заднє сидіння,
я сказала: «Маліссо, вилазь».
І тоді я побачила Джордана. Він підійшов.
Малісса вилізла й покликала мене на ім'я.
Я сказала: «Не клич мене перед Джорданом.
Він з тих, хто любить бити бездомних.
Такі в нього методи».
Усі там мене знають.
Вони знають Джордан.
Я зупинився за машиною.
Я побачив, що машина від'їжджає,
і сказав: «Ану я поїду за ними,
щоб дізнатися, чи є якийсь привід їх зупинити».
Тож він повернув на 18-ту та Сент-Клер.
Він не увімкнув поворотник, думаю: «Спіймався».
18-ТА — КАМЕРА СХІД 22:20 — 11-29-12
Саме цей коп під прикриттям намагався їх спочатку зупинити.
Через сигнал повороту.
Ось чому почалося переслідування.
Я сам.
Я відчиняю двері й кажу водієві:
«Покажи свої руки».
Там було двоє людей. Він зробив ось так.
Тоді пасажир розвернувся. Вона почала кричати.
Типу: «Пане, чому ви нас зупиняєте? Чому ви зупинили? Ми нічого не зробили».
Я побачив щось у її руці.
Щось сріблясте й червоне.
Вона робила так… Я подумав: «Господи»
Я не піду до цієї машини. На мені нема жилета».
А вона божевільно».
Повернувся в машину, вимкнув мигалки.
Я від'їхав. Вони від'їхали.
Ми не знаємо, що сталося під час тієї зупинки.
Але вони рушили з місця так, наче їм загрожувала небезпека.
Тому вони набирали оберти, коли стався зворотний спалах.
Гадаю, Тімоті захищав її, намагався забрати її від копів
бо вони напосідали на Маліссу.
Усі нам це казали.
І Тімоті її захищав
бо вони стежили за нею за два дні до того.
Вони стежили за безхатьками весь день,
бо вони думають, що вони ніщо. Вони хтось.
Їх треба захистити від тих копів.
Камери спостереження впіймали, Рассела й Вільямс
зупинив клівлендський поліцейський.
Слідчі розпитали його про цю зупинку.
Вочевидь, він принаймні двічі їм казав,
що цього не було.
Тому вони показали йому відеозапис.
Тоді він зізнався, що зупиняв їх.
Чому він збрехав слідчим? Цього ми не знаємо.
Багато чого не розповіли
на цьому… на суді.
Сер, підніміть руку.
Ви присягаєтеся говорити правду, хай допоможе вам Бог?
-Так, сер. -Дякую.
Сідайте сюди. Говоріть у мікрофон, будь ласка.
Сер, назвіть повне ім'я та продиктуйте прізвище по буквах.
Джон Джордан. Прізвище Д-Ж-О-Р-Д-А-Н.
Цей коп, він чорний.
Маліссу побив той самий коп.
Першого полісмена не було на суді, але й він не дотримувався правил.
По-перше, чи дозволено без розпізнавальних знаків
зупиняти транспорт?
Це неписане правило,
але якщо вони роблять зупинку перед тобою, ти можеш зупинити машину.
Якби він дотримувався правил, погоні не сталося б.
Але якби притягли його, він був би єдиним поліцейським,
чорношкірим поліцейським, у цій справі.
що існує культура дій не за правилами.
що була культура недотримання правил.
Було занадто багато моментів,
коли вони вважали, що їхня особиста думка
важливіша протоколу, якого вони мали дотримуватися.
Коли саме ви дізналися, що авто, яке ви зупиняли,
було тим же, яке переслідувала того вечора поліція?
У новинах наступного ранку.
Коли ви прийшли до відділку,
і всі знали, що ви були причетні,
хтось з офіцерів вам докоряв?
-Трохи. -У чому саме вам докоряли?
У тому, що не слід було робити, і в тому, що слід.
А як ви вважаєте?
Проковтнув, але засмутився.
Мені й зараз сумно.
Люди поважають поліцейських й вірять їм,
що вони будуть відвертими й чесними,
але тепер усі побачили, що вони брешуть.
А потім вони всі давали свідчення й говорили одне й те ж?
«Я так злякався. Як ніколи в житті».
Вони всі так казали.
У якому стані ви були на місці події?
Я насмерть перелякався.
Я боявся за життя. Я боявся за життя напарника.
-І ви були налякані? -Був.
Є щось, що нам треба знати й про що ми не питали?
-Нічого не спадає на думку. -Ні? Гаразд.
-Налякана насмерть? -Налякана, так. Точно налякана.
Це щось більше,
ніж стрілянина Бріло й те, що він заліз на машину.
Це питання культури в поліцейському управлінні Клівленда.
Стіна мовчання.
Ніхто з цього управління
не вийде й не розповість правду.
Назвіть повне ім'я та продиктуйте прізвище по буквах.
Майкл Демчак. "Д" як "Ден", Е-М-Ч-А-К.
Ви працювали в ніч на 29 листопада 2012 року?
-Так, працював. -Гаразд.
Чи протягом того вечора ви приєдналися до погоні?
За порадою адвоката я б хотів зберегти мовчанку.
Суддя, ми вважаємо, що це і є
те, про що говорить звинувачення. Стіна мовчання.
Цей індивід не дасть свідчення.
Він поліцейський. Він має служити громадянам…
Ми намагалися донести свою позицію.
Це було законно чи ні, я не знаю.
Але в поліцейських є право на п'яту поправку.
Усе просто. Як і в нас.
-Я вам скажу. Джиме. -Ну…
Якщо дозволите, я хочу заперечити проти зауважень містера Ґутьєрреса,
що вони наштовхнулися на стіну мовчання,
і висунення цього аргументу посеред судового розгляду.
Взято до уваги.
Моєму босу, містеру Мак-Гінті, це не сподобалося, але…
Як окружний прокурор чи можу я зробити заяву?
Я ще ні слова не сказав. Хочу зараз.
Ваше рішення призведе до того, що всі полісмени,
а отже всі свідки,
якщо подумати, яке ви ухвалюєте, слухайте,
то всі свідки вимагатимуть недоторканності.
На цьому не закінчиться. Це буде з кожним поліцейським.
Нам потрібні його свідчення. Ми вимагаємо свідчень.
Ми вимагаємо правди. Це його обов'язок як поліцейського.
Якщо їхній запит
про П'яту поправку утвердити,
який це матиме наслідок для всіх свідків у кожній справі
які зможуть звертатися до неї? Побачите.
Кожен поліцейський захоче поправку.
У нас уже є дві.
Я за 40 років ніколи такого не бачив.
Поліція звертається до П'ятої
в справі їхнього колеги,
що стрибнув на капот…
Кожен з них знає, що це неправильно.
Застрибнув на капот, розрядився у двох беззбройних людей.
Вони від початку знали, що вони в біді.
Від диспетчера до поліції на місці.
Вони нікому не сказали. У цьому наш аргумент.
Вони не сказали слідчим, поки їх не змусили.
Усе це тхне політикою.
Я спитав прокурора Мак-Гінті: «Для кого ти тут витанцьовуєш?»
Ви вимагаєте від суду, пане Ґутьєррес,
наказати йому відповісти?
-Так, Ваша честь. -Ясно. Я відхиляю.
Добре.
-Дякую. Ви можете йти. -Добре, дякую.
Скажи правду. Так вчинив би хороший полісмен.
Навіть якщо це проти іншого поліцейського.
Виходило, що вони практикують подвійні стандарти.
Якщо це поліцейський, вони не співпрацюватимуть,
відмовляються виконувати обов'язок, казати праву й свідчити.
П'ята поправка була лише прикриттям.
Ваша честь, штат збирався викликати до трибуни
п'ятьох керівників, один за одним.
Кожен з них скористається правом П'ятої поправки.
Тоді скажу так.
Бачу, усі вони присутні зі своїми адвокатами.
-Пане Спелласі, ви представляєте Коулман? -Правильно.
-Вона присутня? -Так, Ваша честь.
Якщо її викличуть, вона свідчитиме?
Вона скористається П'ятою поправкою.
Ви зафіксували, містере Белл?
Так, Ваша честь.
-Міс Ґраґел, представляєте пана Донеґана? -Так, Ваша честь.
-Бачу, він присутній. Так? -Так.
Якщо його викличуть, він свідчитиме?
Ні, скористається П'ятою поправкою.
-Ви зафіксували? -Так, Ваша честь. Дякую.
Якщо містера Дейлі викличуть, він свідчитиме?
Ні, Ваша честь. Скористається П'ятою.
Панове Ді-Анджело, Мак чи Шонессі,
як гадаєте, чи треба ще щось зробити для протоколу?
Ні, Ваша честь.
Дякую. Наразі ми не записуємо.
Ми не протоколюємо…
Це ганьба,
коли поліцейські, причетні до справи,
виходять і звертаються до П'ятої поправки,
не співпрацюють.
Лише подумайте.
Поліцейські на місці злочину.
Ви розраховуєте на їхню розповідь про те, що вони бачили,
а вони одне за одним посилаються на П'яту.
Ти дивишся на це й думаєш: «Ти не говориш лише тому,
що не хочеш, щоб ми знали, що сталося».
Річ не лише в тому, що тоді поліція вийшла з-під контролю.
Це був злочин.
Коли ця особа стрибнула на капот машини,
у момент припинення вогню, як уже було зроблено більше 100 пострілів,
і всі інші зупинилися,
він завдав смертельного удару цим двом індивідам,
які, як він знав, були беззбройні.
Бо ти не стоятимеш, виставивши яйця,
на капоті авто, якщо думатимеш, що в них є зброя.
Він заліз переконатися, що вони мертві. І коли він закінчив, так і було.
ВЕЛИКА ПЕЧАТКА ШТАТУ ОГАЙО
-Де ви виросли? -Я виріс у районі Вест-Парку.
-Школа? -Святого Ігнатія.
Нарешті один з офіцерів виступив під присягою.
Він, по суті, перший визнав,
що Бріло застрибнув на капот.
Тож, коли ви бачите цю людину на капоті,
а ви збиралися стріляти,
ви зупиняєтеся, але, за вашими словами, постріли все ще лунають?
Наскільки пам'ятаю.
Можете показати, що ви бачили?
Він стояв на капоті й стріляв униз, ось так.
Можете показати його суду?
Він сидить он там.
Гаразд, секунду.
-Встановити ID? -Авжеж.
Дякую, полісмене.
-Ви були у перестрілці? -Правильно.
І ви щиро
вважали, що у вас стріляють люди з тієї машини.
Одразу, коли ми заїхали на автостоянку…
-Що ви відчували? -Найсильніший у житті страх.
Гаразд.
Ви побачили
бачили поліцейського на капоті «Малібу».
-Так? -Правильно.
Припиняєте стріляти,
бо не хочете попасти в поліцейського,
який стоїть на іншій позиції. Правильно?
Правильно. Я все ще відчував загрозу.
Ви все ще відчували загрозу для себе й колег,
коли спостерігали за поліцейським на капоті.
Правильно.
Тобто ви стверджуєте,
що, попри те, що у вітрове скло стріляли багато разів,
ви все ще відчували загрозу?
-Саме так… -Ви не думаєте, що вони вже бути мертві?
Гадки не маю.
Хтось стріляє багато разів у вітрове скло,
і ви кажете, що досі відчуваєте загрозу?
-Так. -Дякую.
Дякую, містере Ґутьєррес.
Сер, дякую, що прийшли. Наразі ви вільні.
Дякую.
Не для протоколу. Хто ваш наступний свідок?
СУД ОКРУГУ КАЯГОҐА
Останні новини.
Ми отримали повідомлення є вирок у справі Майкла Бріло.
Поліція в небі на місці подій.
Хтось справді гадає,
що його визнають винним?
Думаю, 50 на 50.
Без справедливості нема миру!
Натовп із 50 людей збільшувався
коло Центру правосуддя.
Без справедливості нема миру!
Ведеться протокол в справі «Штат Огайо проти Майкла Бріло».
Уся рада й відповідач присутні.
У багатьох містах в Америці
люди зляться, недовіряють та бояться поліції.
Клівленд — одне з таких міст.
Хтось скаже, що нестабільні стосунки між поліцією та громадою
вкорінені в первородному гріху нашої великої країни.
Так це чи ні,
цей гріх не спокутувати вердиктом у єдиній кримінальній справі.
Як винесли вердикт, поліцейські готуються до протестів.
Напруга між поліцейськими й афроамериканцями
в заголовках…
Я досі хочу вірити,
що наша судова система справедлива і неупереджена.
Леді правосуддя, ця її пов'язка, яку вона носить.
Вона піднімає її, щоб глянути на розмір твого гаманця,
колір твоєї шкіри…
Без справедливості нема миру!
Частина тебе завжди хоче, щоб усе склалося інакше,
і це той момент, мабуть, коли ситуація починає змінюватися.
Можливо, ми переконаємося,
що іноді поліція може чинити дуже погано.
До того ж Бріло діяв в умовах,
які важко уявити навіть досвідченим поліцейським.
Він описав це як: «Гірше, ніж під ударами
ракет і мінометів, коли служив морською піхотинцем в Іраку».
Тому я відхиляю твердження, що через 12 секунд після початку стрільби
було цілком очевидно з погляду
розсудливого поліцейського на позиції Бріло,
що загрозу зупинено,
і тому застосування Бріло смертоносної зброї
було конституційно обґрунтованою відповіддю
на об'єктивну, обґрунтовану загрозу серйозних тілесних ушкоджень.
Тому я визнаю відповідача невинним за двома пунктами звинувачення,
він вільний.
Дякую. Кінець запису.
Усім встати.
Це все гра. Нічого нового.
Поліції вже стільки років сходять вбивства з рук.
За юристами теж треба стежити.
Юристи, судді, копи — усі вони корумповані.
Вони всі разом їдять, тусуються.
Всі вони замішані в цьому.
Нас принизив його вердикт,
і я говорю від усіх поліцейських Клівленда,
що він не додає сміливості.
Водночас
я ніколи за 37 років не бачив
такого непрофесійного й брудного судового переслідування
поліцейського.
Сподіваюся, афроамериканська спільнота зрозуміє та прийме той факт,
що ми розуміємо
й також відчуваємо їхній досвід жорстокого поводження.
Що цей вирок означає для ваших поліцейських?
Чини правильно, і все буде добре,
незважаючи на риторику, емоції та політику.
Що чекає Бріло? Він повернеться в поліцію?
Так, звісно.
Авжеж. Він полісмен. Він любить державну службу
Це було дуже важко для багатьох людей
зі спільноти та для тих, хто був причетний.
Амінь.
У голові не вкладається.
У цьому геть немає сенсу.
І, нарешті, я хочу сказати вам, що попереду в нас великі труднощі,
по всій країні й тут, у Клівленді,
але коли ми боремося,
маймо сміливість не застосовувати насильство.
Щоб бути жорстоким, не треба багато сміливості.
Саме сильна людина не вдається до насильства.
Смілива людина не вдається до насильства.
Після перестрілки в мене почалися панічні атаки.
Я боявся за сім'ю.
Боявся, що мені будуть мститися.
Перші три місяці я спав на цьому дивані з калібром .38,
поки діти спали нагорі, бо я хотів нас захистити.
Це, може, і параноя, але для мене нема нічого важливішого за сім'ю.
Я ходжу по муках із поліцією.
Досі чекаю на рішення міста, три роки минуло.
Звільняйте. Не звільняйте. Що відбувається?
У реальному житті, особливо тієї ночі 29 листопада
то був просто ідеальний шторм.
Можете розповісти, що сталося 29 листопада?
Ліпше я розповім про інший день, бо це досить складно.
11 ВЕРЕСНЯ 2001 РОКУ
Пам'ятаю, це був ранок вівторку.
Це був урок іспанської. Друга частина.
Тієї ночі, коли я молився, я подумав: «Я хочу стати морпіхом».
Ідеш служити в 2003,
доволі очевидно, що ти потрапиш до Іраку.
Я був у Хіті, на заході Фаллуджі.
Треба пильнувати 24 години на добу.
Ми в центрі цієї країни, і бозна-то нас оточує.
Дійшло до того, що нас бомбардували щодня.
Ми втратили всього 49, що було важко.
Найбільше з часів В'єтнаму для загону.
Багато жителів Огайо загинули в Іраку, включно з 48 членами 3/25.
Жахлива втрата для громад північного сходу Огайо.
Рідко стільки втрат зазнає такий маленький регіон країни.
Призов, який приголомшив Клівленд,
забравши 48 життів.
МОЛОДШИЙ КАПРАЛ ДЕННІ ШЕРРІ МЕМОРІАЛЬНЕ ШОСЕ
Повертаючись назад, це з'ясувалося в процесі нашого розслідування.
Я маю запитати.
Чи кричали ви в якийсь момент «завжди вірний», чи щось таке?
-У жодному разі. -Ви впевнені?
Ні, у жодному разі. Ніколи, сер.
У багатьох був ПТСР.
Я не кажу, що в мене він був. Він може в мене бути в якомусь сенсі.
Але в дитинстві я завжди хотів служити в армії й поліції.
Це робота моєї мрії. Я мріяв бути копом щоночі.
Хіба так не краще?
Для на смерть — це дідусь у труні, в костюмі й з квітами.
Ми віддаємо шану.
Це гарно.
На вулиці чи в бою не так.
Джим Сімоні,
він такий коп.
Він уже вічність служить. Бував у десятку перестрілок.
Він був у В'єтнамі.
Цей хлопець — легенда.
Після стрілянини він і його дружина хотіли посидіти.
Ми пішли в «Еплбіз», просто посиділи й поговорили.
Я кажу: «Майкле,
ти вірив, що твоє життя чи тих, хто поруч, було під загрозою,
і якщо це так, неважливо, чи небезпека була справжньою, чи уявною,
ти маєш право застосувати силу».
Закон дуже конкретний.
Шість-шість, їдемо на південь…
У справі «Ґрем проти Коннора» Верховний суд вирішив
що поліцейських судять на підставі інформації, якою вони володіють
під час інциденту.
У нього є пістолет, так?
Якось я потрапив у стрілянину, коли хлопець
спровокував нас, щоб ми його вбили.
Будьте обережні. Він сповільнюється.
Ми маємо прийняти те, що каже Верховний суд.
Якщо поліцейський не знає, чи це копія, чи можна стріляти?
І Верховний суд каже так.
Схоже, він спробує дістатися додому.
Тримайтеся на відстані.
Зупинися!
Останнє, що я сказав: «Кидай зброю, або вб'ю на місці».
Він подивився, а між нами було кілька футів,
як між мною й вами, і каже: «Уперед, зроби це».
«Зроби це».
У нього пістолет.
Ані руш!
Я не можу описати вам страх.
Поки ми не поміняємося місцями,
і ви не втратите голову від страху.
Іноді страх переважає.
-Джиммі. -Чорт забирай.
-Не знаю. -Посадіть його в машину.
-Стривай. Тебе зачепило? -Чекай.
Пістолет був порожній. Він не міг мене вбити.
Тож вони визнали це вбивством, бо ми забрали його життя насильницьким…
Але це не так. Це мало бути самогубство.
Тієї миті, я гадаю, сталася
проста звичайна помилка.
Сумніваюся, що ті поліцейські їхали,
забруднити свої руки кров'ю.
Вони були налякані, і, враховуючи що сталося…
Дозвольте дещо сказати, Дереку.
-Якщо їм страшно, хай звільняться. -Прямолінійно.
Так, якщо тобі страшно, що треба витягти пістолет,
як ковбой,
то патрулювання вулиць Клівленда, мабуть,
не для тебе.
ТРЕТІЙ ПОЛІЦЕЙСЬКИЙ ВІДДІЛОК
Дякую, шефе.
Треба дивитися, кому ми даємо значок і пістолет.
Треба перевіряти на кожному етапі кар'єри.
У нас є цей суперкоп Джим Сімоні.
У якийсь момент задумаєшся: «Зачекай, Джиме.
Ти постійно попадаєш у ситуації, коли треба стріляти.
Ліпше забрати тебе з вулиці для безпеки громадян».
О ні. Думали, він герой.
Сьогодні, 26 травня 2015 року,
у Клівленді поліція починає працювати по-новому,
ґрунтуючись на міцному фундаменті прогресивних змін,
стійкої довіри та відповідальності.
Приходить Мінюст і каже місту Клівленду: «Зробіть щось, інакше візьмемося ми.
А якщо ні, ми вас засудимо».
Новий указ про згоду
передбачає перенавчання й оцінку поліцейських,
щоб вони належно застосовували силу.
Ми тут, щоб поговорити про політику застосування сили поліцією,
і важлива ваша думка.
Неможливо вести бізнес, як 20 років тому,
і я думаю, керівники по всій країні й поліцейські по всій країні
у спокійний час кажуть собі:
«Не варто було так чинити. Це не повториться».
Тож усе не стоїть на місці.
Я сказав своїм хлопцям:
«Ми дамо людям кредит довіри».
Далі на порядку денному
перегляд постанови ради з оцінки жителями поліції.
Ми розуміємо, що немає формального різноманіття й плану інклюзії
для Відділу поліції Клівленда, та ми просимо про документи чи інформацію,
пов'язану з політикою набору, уже кілька місяців.
В афроамериканській спільноті
люди відчувають, що їх не поважають
у власних громадах.
Усім добрий вечір.
Мене звати П'єр Нап'єр.
Я співзасновник
Нової чорної демократичної партії округу Каягоґа.
Із силою в 137 куль.
Сполучені Штати Америки воюють самі із собою.
У Клівленді расизм процвітає.
Гаразд. Ну, це… Прошу.
Коли в Тімоті й Маліссу влучили 137 разів,
голова поліцейської профспілки сказав: «Гарне вбивство».
Тому годі. Що не так сказав П'єр Нап'єр
Якщо ви думаєте, що це вигадка, і всі проти поліції,
нападають на поліцію,
ви не слухали ці історії, ви не розумієте,
ви не чуєте історії.
У 1960-х у нас був рух «За свободу».
Діяла політика «Чорної сили».
Були повстання в Гленвілі.
Троє з них потрапили в колотнечу з двома поліцейськи з шостого відділка,
і вони зайняли друге місце.
Вісімнадцятого липня розпочався бунт у Хафі.
Треба було небагато, щоб розгорілася іскра.
Білий власник бару відмовився дати чорношкірому
стакан води.
Тут проїжджав Мартін Лютер Кінг.
Як і багато міст нашої країни
ми вважаємо Клівленд
киплячий котлом ворожості,
де поліція діє грубими методами репресій,
а не співчуттям і творчим програмуванням.
У нас також був один з перших афроамериканських мерів
у країні, Карл Стоукс.
Сьогоднішні вибори
показали, як усі такі різні частини Клівленда
об'єдналися.
Східна та західна сторони.
Він хотів реформувати поліцію.
Це була одна з його задач.
У своїй політичній автобіографії Стоукс пише
в розділі «Поліція»:
«Запитайте себе, чому заклики до закону й порядку
походять від консервативних білих,
більшість з яких живуть захищено в передмісті.
Люди, що найменше страждають від злочинності, кричать найгучніше».
Чорна громада благає про поліцейський захист
і наштовхується на байдужість
або ж патрульних, які шукають нагоди для застосування сили».
Я вважав реформу поліції одним із найважливіших своїх завдань.
Ця велика надія стала моїм найбільшим розчаруванням,
моєю найбільшою невдачею».
Він розповідає про те, як йому геть не вдалося вплинути
на поліцейську культуру в Клівленді, Огайо.
І в указі про згоду йдеться про ті ж речі.
Відповідальність поліції. Застосування сили.
Він вторує бажанню
реформувати поліцію.
Поліцію неможливо реформувати.
Неможливо так реформувати поліцію,
щоб вона знайшла раду поколіннєвому кількадесятирічному соціального занепаду.
Сім'ї без батьків. Діти, які виховують дітей.
Жахливі школи в старих районах.
Злочинність зашкалює.
Треба вирішувати проблеми напряму, і річ не в управлінні.
Завтра в Клівленді родичі Таміра Райса
свідчитимуть перед присяжними, які вирішуватимуть долю поліцейського,
який убив його більше року тому.
Ми намагалися поговорити з окружним прокурором про цю справу.
Копи співпрацювали з вами? Можеш сказати?
Я ж казав, що не можу.
Процес присяжних був жахливим.
Джеймс Ґутьєррес кричав на мене й моїх дітей,
наче це мій син винен.
Фактично він підтримував поліцейських.
Це було найжахливіше для мене відчуття — увійти в залу.
Мені здавалося, що він отруїв їх ще до мого приходу, так.
Очевидно, я не можу. Мене зв'язує таємниця великого.
Але я знаю, що поліцейські вважають, що зараз ніхто не прикриває їм спину.
Ви маєте зрозуміти, я підтримую поліцію,
бо я працюю з ними 31 рік.
Те, що Мак-Гінті та його помічники казали присяжним, було дуже упередженим.
Мак-Гінті зробив те, що, я вас запевняю,
жодний прокурор в Америці не робить,
а саме, дозволити об'єктам кримінального розслідування,
тобто цим двом поліцейським,
підійти до великого журі,
прочитати попередньо написані своєкорисні заяви,
а потім піти, не відповівши на жодне питання.
Без перехресного допиту від прокурорів, без питань від присяжних.
Просто прочитай і йди.
Що на той момент знали поліцейські?
Що в центрі відпочинку чоловік із пістолетом.
Ви знаєте, що тоді там перебувало понад 100 людей?
Отже, є потенційний стрілок,
тому поліція каже: «Код "Червоний"». Вони приїдуть готові до бою.
Якби він мав злі наміри в наш час і вік,
піти й розстріляти людей, це було б не погане припущення.
Ми тут для допиту поліцейського Тімоті Лоуманна.
Я почав кричати словесні команди.
«Руки вгору! Покажи руки! Стояти!»
Я багато разів повторив уголос.
Я виставив пістолет у вікно, тож…
Вікно було опущеним?
Воно було зачинене, гадаю. Я певен не на 100%. Гадаю, зачинене.
Приклад. «Коли саме, сер, ви викрикували команди?
Покажіть на відео».
Або «Офіцере Лоуманн, у вас є звичка
кричати команди через зачинене вікно,
коли ви наближаєтеся на швидкості до того, хто вас не чує?
Це нормально?
Звідки нам знати, що сталося? Засідання журі таємні.
Бо профспілка так сказала.
Офіцер Ґармбек й офіцер Лоуманн дали письмові свідчення.
Без питань,
бо вони стали мішенями того, що тут відбувається.
Так не можна.
Джина П'ятої поправки не запхаєш назад у пляшку.
коли ти склав присягу й почав свідчити.
Суть у тому, що прокурор Мак-Гінті та його помічники
злили перехресний допит об'єктів кримінально розслідування.
І я можу вам гарантувати,
цей особливий привілей надається лише,
якщо ти працюєш у поліції Клівленда,
і ви під юрисдикцією прокурора округу Каягоґа.
З'явилася інформація
про поліцейських, які стріляли в Райса.
Попередні начальники Лоуманна хотіли звільнити його,
посилаючись на непокору, брехню та нездатність емоційно функціонувати.
Тімоті Лоуманн не мав бути поліцейським.
Він плакав на полігоні. Його мамі довелося забирати його.
Він плакав через свою дівчину.
Як ти став клівлендським поліцейським?
Поліція Клівленда ніколи не перевіряла особисту справу Лоуманна.
Так він прослизнув крізь щілини, і тепер у мене мертвий син.
Розумієте?
Мені довелося швидко ухвалювати рішення,
бо ми з Френком були в безпосередній небезпеці.
-І що ви подумали? -Я подумав, що помру.
Мак-Гінті знав…
Коли він виступав на суді над Бріло,
він знав, що можуть бути політичні наслідки.
Питання було в тому,
як він поводитиметься далі,
і я гадаю, ми отримали відповідь.
Сьогодні журі округу Каягоґа завершило своє ретельне розслідування
смерті від пострілу дванадцятирічного Таміра Райса.
На підставі доказів
і закону щодо використання смертоносної зброї поліцією,
велике дурі відмовилося висувати кримінальні звинувачення
проти клівлендських поліцейських Тімоті Лоуманна й Френка Ґармбека.
Результат не потішить нікого, і не має тішити.
Щоразу, коли подумаю про цю справу, я не можу
не уявляти на його місці власного сина чи онука.
Управління поліції, що скажете? Скільки дітей ви вбили сьогодні?
Прийшов час для спільноти й усіх нас почати процес зцілення.
БІЛЬШЕ ЖОДНИХ ПОЛІЦЕЙСЬКИХ УБИВСТВ
Напружені вихідні в Клівленді, де поліція в захисному спорядженні
вийшла проти демонстрантів, розлючених через виправдання копа,
звинуваченого у вбивствах…
Що мені думати як громадянці? Що мені думати як членкині громади?
Було достатньо підстав казати, що скоєно злочин —
убивство Таміра Райса.
Навіть у справі Майкла Бріло
було 12 інших офіцерів на місці події.
Його дії найзлісніші, але він був одним із 13.
Хтось може сказати, що прокурор Мак-Гінті агресивно вів справу.
Багато хто в спільноті каже, що він зробив абсолютний мінімум.
Що це було несправедливо.
Мак-Гінті пішов на суд присяжних, знаючи, що має робити.
-Це факт. -Роз'ясни.
Він зробив посміховисько з демократії.
Це трагедія. Хоч убий, не розумію, яка в нього мотивація.
Зачекай.
МакГінті зробив політично зважений крок.
-Так мені сказали. -Можливо, це прорахунок.
Так, це точно прорахунок.
Ми також тут,
бо Біблія каже, коли Бог звернувся до Каїна
і сказав: «Де твій брат?»,
той відповів: «Хіба я сторож брата мого?»
-Ми сторожі братам нашим? -Так.
Він сказав: «Кров твого брата кричить мені із землі».
І життя Таміра…
Так.
-…вимагає справедливості. -Так.
Тому ми прийшли сюди
як люди різних віросповідань і традицій.
Ми прийшли як чорні, коричневі та білі.
бо в усіх нас червона кров.
В усіх кров червона.
Мак-Гінті має піти!
Ми дотримуємося закону. Це все, що ми можемо.
І ми приймаємо політичні наслідки, які б вони не були.
З'явилися новини,
стосовно сумнозвісного переслідування й стрілянини 2012.
Сьогодні мерія Клівленда оголосила про звільнення
шістьох офіцерів, включно з Майклом Бріло.
Це рішення було ухвалено,
коли з інциденту минуло більше трьох років.
Зрештою, люди,
це покарання не ґрунтувалося на фактах.
Це політика. Це політика 101.
Вони взяли капелюха
й почали витягувати з нього імена,
поки не дійшли до потрібного їм числа,
щоб заспокоїти певний сегмент суспільства.
Неймовірно.
А факт в тому,
що двох людей з цієї групи підвищили.
Майка Мак-Ґрат, тодішній шеф поліції, став директором із безпеки.
Марті Флеск, тодішній директор з безпеки, має якусь бісову позицію в мерії.
Цих двох хлопців підвищують, і вони мали б відповісти за все
політиками, керуванням і контролем.
А в нас звільнили шістьох хлопців, і політично все чудово.
Луміс буде поганцем, бо я поверну їм роботу.
І я обіцяю вам, я свого доб'юся.
Усі шестеро отримають свою роботу назад.
Інституція така сильна,
бо ми боязкий народ.
Страх продає.
Усі хочуть бути вдома в безпеці,
щоб їхня сім'ї була захищена.
І поліція каже: «Гаразд, але є ціна.
Ви маєте надати нам владу й контроль».
Знову ж таки виборці бояться,
якщо не дозволити поліції робити те, що вони хочуть,
ми за це заплатимо.
Тож політики обережно ставляться до поліції.
Вони не хочуть сваритися з поліцією. Бо хочуть переобрання.
Мак-Гінті з Бріло був мерзенним.
У справі Таміра Райса він вчинив правильно.
Він хоче, щоб його погладили за правильний вчинок.
Його не переоберуть.
У жодному разі. Ви почули це першими.
Зрозумійте правильно.
Більшість поліцейських хороші, чесні, працьовиті хлопці.
Більшість копів — хороші копи.
Вони просто захищають поганих копів.
І локальна історія, про яку говорить країна.
Політична бомба.
Окружний прокурор Тім Мак-Гінті
програє вибори Майклу О'Меллі.
Те, як Мак-Гінті вів справу Таміра Райса, обурило афроамериканську спільноту.
Поліція й виборці незадоволені судом над Майклом Бріло,
головним стрілком, який убив Тімоті Рассела та Маліссу Вільямс.
Я була дуже горда,
коли Майкл став полісменом.
Мій батько на небесах теж дуже пишався б.
Це мій дідусь.
Він був першим 416. Значок 416.
А потім його отримав мій дядько, його син, і я став 416.
Щоб він був у сім'ї. Це значок третього покоління, тож…
Він служив під час заворушень у Хафі. Він був крутим мужиком.
Він мені дуже подобався, тож…
Він теж був також армійським ветераном. Ветераном флоту.
Ми це зберігаємо. Добре знати про своє походження.
У Клівленді закінчилася півстолітня серія невдач у чемпіоні.
ЛеБрон Джеймс та «Кавальєрс» здійнили неймовірне повернення.
Сьогодні всі вітають героя.
Клівленд!
На вулицях більше мільйона людей.
Пригадується, що в Клівленді Зала слави рок-н-ролу,
бо сьогодні кожен квартал цього міста
по-справжньому відривається.
Чемпіони світу 2016 року, Клівленд, Огайо!
Увага всього світу прикута до Клівленду.
Робочі бригади перетворюють стадіон на сцену для виступу Дональда Трампа
й республіканської конвенції наступного місяця.
Організатори конвенції сказали міській раді,
що хвилюються, що буремна кампанії може призвести до насилля на конвенції.
Сотні поліцейських з усієї країни
дають клятву служити та захищати тут, у Клівленді.
ФБР посилює боротьбу з тероризмом,
а Секретна служба підтримує безпеку місцевого бізнесу.
Ми перетворюємося на країну, яку батьки-засновники не уявляли.
Люди зі зброєю встановлюють правила й вирішують, яким правилам підкорятися.
І ми бачимо результат: гинуть молоді чорні чоловіки.
І це не лише в Клівленді, а по всій країні.
Почнемо з народного обурення
після смертельної стрілянини в Батон-Руж.
Мій тато!
Йому 15 років.
Сім'я Стерлінґів вимагає відповідей.
Будь зі мною.
Нас зупинили через розбитий задній ліхтар,
і поліція просто… Вони вбили мого хлопця.
-Стань на коліна. -Це злочини.
Це не виправдані поліцейські заходи й застосування сили.
Вони нелюдяні. Кричущі.
Стандарт Верховного суду, «Ґрем проти Коннорс», —
мінімальний стандарт.
Це поріг.
Поліція має дотримуватися вищих стандартів,
які керуються гідністю й повагою,
і політиками, які дають людям час
у критичній ситуації
оцінити її по-іншому.
Напередодні конвенції
країну знову сколихнув ще один акт насильства.
Троє офіцерів убито, ще троє поранено
в Батон-Руж, Луїзіана.
Стрілець, як нам сказали, пішов із морської піхоти в 2010
в почесну відставку.
Між перестрілкою в Далласі й сьогоднішньою
двоє колишніх військових вбили
вісім поліцейських і поранили ще десятьох, включно з кількома ветеранами.
У цій країні приблизно 20 ветеранів щодня вкорочують собі віку.
Не знаю, як ми дожили до такого часу,
коли поліція — це ворог.
Кажу вам.
Нас не підпускають.
Ми не виходитиме з машин.
По всій країні ми не виявляємо ініціативи.
Ми виїжджатимемо туди, куди нас покличуть без жодної ініціативи,
і ми не будемо нічого робити,
поки щось дуже сильно не зміниться.
Це загроза від поліції в Америці.
Називається «раптовий грип».
Копи фактично кажуть:
«Якщо ви не дозволите нам працювати, як ми хочемо,
ми припинимо вас охороняти».
І це позначається на владі.
Хто насправді керує країною?
І копи кажуть: «Ми керуємо країною».
Ми запитаємо Пола з Твінсбурга, що він думає.
Так. Ви…
Хто ви за національністю?
-Моя національність? -Так.
Я американець.
А що? Що ви думали, я скажу?
-Не знаю. -Я американець.
Отже, наступне питання. Уперед.
І що ви відстоюєте?
Я відстоюю демократичні принципи.
Ми мали три дуже інтелектуальні розмови
про розбудову чорної спільноти.
Ніхто не дзвонив.
Починаємо говорити про справу Бріло,
госопди, дошка світиться.
ІНСТИТУЦІЙНА БАПТИСТСЬКА ЦЕРКВА ОЛІВЕТ
21 ЛИПНЯ 2016 РОКУ, ОСТАННІЙ ДЕНЬ РЕСПУБЛІКАНСЬКОЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ КОНВЕНЦІЇ
Я нікуди не піду!
Знаєте, звідки мені відомо, що доля цієї нації в наших руках?
Бо ми збудували цю країну.
Мої мама й татко допомагали будувати цю країну.
Ми допомогли заснувати цю країну.
Проливали кров на тих же війнах.
Ми билися в тих же битвах.
Наша кров на тих же вулицях.
Чому ти говориш, що хочеш повернути свою країну?
Ця країна не вся твоя.
Це також і наша країна!
Без зайвих слів,
доктор Корнел Вест.
Привітаємо, як уміють лише в Клівленді.
Хочу почати зі слів
найвидатнішого інтелектуала, якого породила американська імперія,
і вченого, якого породила американська демократія.
Його звали ВЕБ Дюбуа.
Дюбуа каже, що кожне покоління має справу з чотирма питаннями.
Перше питання: як принциповість має протистояти утискам?
Лише задумайтеся.
Відчуйте серцем, розумом і душею.
Як принциповість має протистояти утискам?
Амінь.
Друге питання: як чесність
зустрічає оману?
Облудність, брехня,
починаючи вже з вищості білої раси.
Яка брехня!
Чорношкірі не такі вродливі, не такі моральні, не такі розумні.
США!
Наша конвенція відбувається в час кризи для всього народу.
Напади на нашу поліцію,
тероризм в наших містах
загрожують нашому способу життя.
Народ, що бреше собі про свою невинність
і приховує своє насильство,
психічне, економічне, соціальне та фізичне насильство,
від плантації до лінчування а ж до поліцейських ковбоїв.
Без закону і порядку немає процвітання.
Наскільки хороша наша поліція?
І наскільки чудовий Клівленд?
Третє питання.
Що робить гідність
перед лицем образи, нападу та насилля?
В епоху масової атаки
установи, структури…
Безвідповідальна риторика нашого президента,
який використав свою трибуну,
щоб розділити нас за расою й кольором,
зробила Америку небезпечнішим середовищем
ніж я коли-небудь бачив, якщо чесно,
чи будь-хто в цьому залі спостерігав.
Останнє питання.
Що робить чеснота перед лицем грубої сили?
І чеснота, про яку він говорить, — це мужність.
У мене є послання.
Для кожного,
хто загрожує миру на наших вулицях
і безпеці нашої поліції.
Коли я принесу присягу наступного року,
я відновлю закон і порядок у нашій країні.
Повірте мені.
Кожне покоління має намагатися відповідати стандартам
принциповості, чесності, гідності й хоробрості.
У дитинстві ми всі проводили час удома, а нас було 14.
Бабуся нас виховала.
Малісса була чудовою дитиною.
Робила те, що й звичайні діти.
Гуляла, гралася.
Ми не добилися для неї справедливості. Це несправедливо.
Має бути ще один суд.
Ця людина, полісмен Бріло, має сидіти у в'язниці.
Звільнити його недостатньо, як на мене.
Вони не заслуговують бути на вулиці.
Якби це я стріляв у когось так багато разів,
розстріляв їх двох у машині.
Вони б мене вбили.
Таміре, мій любий сину,
двоє поліцейських забрали твоє дорогоцінне життя.
Тобі було лише 12 років.
Хоча ніхто не відповів
за твою передчасну смерть,
я щодня борюся, щоб твоє ім'я й далі жило,
і щоб твоя смерть не була марною.
З любов'ю, мамо.
Вітаю, це Мішель, із НГО
«Від темряви до світла».
Це наша благодійна організація.
Ми забезпечуємо їжею бездомних і нужденних.
Мій брат Тім відігравав важливу роль на початку.
Ми почали це в 2005 році, і ось ми де, досі цим займаємося,
бо він дуже любив допомагати людям.
І тому ми це робимо, і…
Так, я просто… Я…
Я не тримаю зла в серці
й завжди намагаюся дивитися на речі очима інших.
Але до сьогодні я не можу зрозуміти,
як і чому вони стріляли
в Тіма і Маліссу стільки разів.
Через п'ять років після того, як десяток поліцейських
випустили запаморочливих 137 пострілів у машину…
Поліція Клівленда відновлює п'ятьох поліцейських,
причетних до погоні й стрілянини 2012 року,
у результаті яких загинули Тімоті Рассел і Малісса Вільямс.
Мені подзвонив президент профспілки Стів Луміс.
Сказав, що арбітр нарешті ухвалив рішення,
і, на жаль, мені не повернули роботу.
Іншим п'ятьом повернули.
Чеві щойно вистрілив.
Наводить пістолет.
Постріли! Постріли!
Я стільки разів переживав ту ніч.
Майже щоночі.
Це нагадує мені Ірак.
Усюди пилюка з цього путівця, на який ми заїжджаємо.
Темно.
За час в армії
нас навчали, що під час нападу із засідки
треба вийти назустріч ворогу й пробитися крізь нього.
Поліція намагається стати воєнізованою, як армія.
Так нас навчали.
Каягоґа означає «звивиста річка». Це індіанське слово.
Річка Каягоґа змушує нас задуматися про
звивистий шлях до правосуддя чи відсутність такого.
Як в'ється річка,
так і суспільства.
Вони відтікають.
Суспільства рухаються вперед. Відступають.
А тепер геній американської системи
в тому, що вона саморегулюється,
якщо зайде надто далеко в одному напрямку, громадськість потягне її назад.
Але це не стосується поліції.
Ця інституція ніколи не повертає в інший бік.
Чому?
Бо немає до чого повертатися.
Я тебе пристрілю. Геть з машини!
У них є зброя, влада, значок
і віра в те, що їх виправдають,
що б вони не вчинили.
З поліції зняли всі обвинувачення
в смерті Фредді Ґрея.
Прокуратура не висуватиме звинувачень
проти поліцейських, причетних до смерті Еріка Ґарнера.
Я не можу дихати.
Поліцейського Алана Б'юфорда виправдали.
Поліцейського Джеронімо Янеза визнали невинним.
Звинувачення в кривосвідченні бійця були відхилені.
У нас не працює система кримінального правосуддя,
а спис - це поліцейські зі зброєю,
але поза цим є зламана система суду присяжних,
зламана тюремна система,
і все це зводиться до поліцейських, що зловживають зброєю.
Боюся за своє життя. Наляканий до смерті.
Скільки треба доказів, щоб звинуватити білого поліцейського?
Якщо вчити людину ненавидіти й боятися свого брата,
якщо вчити, що вона недолюдок через її колір…
ПРАВОСУДДЯ ДЛЯ ТАМІРА
…тоді ти також навчаєшся ставитися до людей
не як до співгромадян, а як до ворогів,
не співпрацювати з ними, а завойовувати.
Питання в тому, чи знайдемо ми в нас самих і в наших серцях
гуманну ціль, яка допоможе
усвідомити жахливу правду нашого існування.
Ми маємо визнати нікчемність наших хибних розрізнень
і навчитися знаходити власний шлях
у пошуках дороги для всіх.
Я вірю, що будуть зміни.
Думаю, що джина поліцейського насилля випустили з пляшки.
Це виклик, і на зв'язку Пол.
Вітаю, Менсфілд.
Як справи?
Так, це безперечно найкраще радіошоу в Клівленді.
Твій чек на пошті, Поле. Мені завжди подобається це чути.
Дякую. Ви молодці.
Переклад субтитрів: