Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Tento chlapec nikdy nepoznal své rodiče,
ale měl to štěstí, že ho vychovávali prarodiče.
Byli nejlepší kamarádi a pracovali v majáku ve městečku River's End.
Avšak nebyl to prachobyčejný maják.
Dědeček každou noc rozsvěcel světlo,
aby zahnal temnotu z jiného světa.
Lovce.
Legenda praví, že pokud by někdy zhaslo světlo majáku,
na řece by se objevil Lovec
a hledal duchy jelenů s kouzelnými parohy.
To díky jejich parohům teče voda a všechno živé může existovat.
A kdyby jim Lovec ony kouzelné parohy uzmul, všechny řeky by vyschly.
Ale maják prozatím svítí a voda teče.
A my všichni oslavujeme naši řeku tancem.
TANEČNÍ ŠKOLA
MURPHYHO PRÁVNÍ KANCELÁŘ
Jseš celej?
Hodně štěstí.
Odpal okolo celýho světa na výhru!
- Liame! - Dobrá střela.
- Díky, Keegane. - Stůjte!
- Zdrháme, pánové. - Kluci! Trefili jste kočku!
KELTSKÉ HITY
Nejsem moc dobrá dýdžejka. Po téhle oslavě budeš legenda.
- Díky, Margo. - Plácneme si? Už je pryč. Tak jo.
Nepodělej to. Žertuju!
Ale takovým způsobem, že vlastně nežertuju. Tak hezkej den!
- No to se podívejme, kdo konečně dorazil. - Jel jsem co nejrychlejc.
- Byla zácpa, ženská. - Zácpa? Drzoune.
Jsi přesně jako tvůj dědeček. Ten starej páprda to nikdy nepřizná,
ale potřeboval by o trochu více pomoci!
- Už to není mladík jako dřív. - Hej! Slyšel jsem to.
Slyší, kdykoli se mu zachce. A kterou část? Tu o páprdovi, nebo pomoci?
Ukážu ti starýho páprdu!
Abys věděla, zestárnul jsem jako kvalitní kožená peněženka.
Ještě ji tak najít, pak bych byl boháč.
- Hrabe mu ve věži. Ale je to krasavec. - Nechutný.
Uvidíme se doma u večeře. Mám vás ráda, chlapci moji!
- Ahoj, dědečku. - Čau, machře dýdžeji.
Jaký další desky máš na oslavu dne sv. Patrika?
- Jsi připravenej na ukázku? - Moje taneční pantofle se nemůžou dočkat.
Jdeme na to.
- Jo! - Jo, jako bych se octnul v mládí.
Moje záda. To bude ráno pěkně bolet.
Tak.
Bezvadný. To můžeme v našem papírovém divadle použít na Lovce.
- To by vypadal tlustě. - Všechno to jsou svaly.
Musí unést ty parohy.
Lovec se k těm jelenům nesmí nikdy dostat, Keegane. Díky jejich tanci řeky dál tečou.
Přemýšlej o tom. Bez řek by už nebyl život.
A ani žádnej tanec.
Musíš ho zastavit.
- Naštěstí je to jenom legenda. - Je velmi skutečný.
Je temnotou a zastaví ho pouze naše magické světlo.
Zastaví ho naše světlo? Já myslel, že díky němu lodi nenarazí do skal.
To je jen bonus navíc.
Tak co kdybychom tenhle maják pořádně rozsvítili, mladíku?
Pojďme na to.
- Dáme si tam závod! - Jasně. Po schodech nahoru. Jdeme na to.
To je ono.
- Je ti něco? - Jenom jsem vyčerpanej z toho tancování.
A bubny, prosím.
Tradice zahánění temnoty na další noc.
- Opatrně, dědo. - Nic mi není. Nech toho.
- Jenom si dám rychlou pauzu. - Víš, napadlo mě,
proč to tady nezautomatizovat? Ušetřilo by nám to spoustu času.
V čem by pak byla výzva? Svou hudbu přece taky neautomatizuješ, že ne?
Máš radši ducha starých desek. Já to mám stejně.
- Jsme si podobnější, než si myslíš. - To říkáš vždycky, dědečku.
Teď si odpočiň. Uklidím tady sám.
Jsi v pořádku, dědečku?
Dědečku?
Dědečku.
Tam, kde řeka pění
a do moře se vlévá.
Stříbrné postavy vstávají,
aby mě našly.
Jsem stejně moudrý a odvážný,
následuju srdce svého volání.
Jsem tou hlubokou tůní.
Jsem tím temným…
Nerozloučil jsem se s ním.
Hřeje mě…
Neoplakávejte ho.
Oslavujte jeho život. Oslavte ho tancem.
To by se mu moc líbilo. Tohle byl náš nejoblíbenější tanec.
Je těžký se tvýmu dědovi vyrovnat. Nikdy jsem neviděl rychlejší nohy.
- Byl to legendární tanečník. - Nikdo nebyl lepší v hurlingu.
Ochránil naše moře i město. Taky nás ochráníš.
Všichni spoléháme na to, že budeš pokračovat v jeho tradicích.
Tak co kdybychom tenhle maják pořádně rozsvítili, mladíku?
Ne. Lovec je jenom další z tvých pohádek.
Pitomej maják! Pitomý tradice! Všechno je to pitomý!
Vrať se sem!
- Zvedni to! - Rychle, hoši!
- Ahoj, Keegane. - Ahoj, Liame.
Zahraješ si s náma o víkendu hurling, prcku?
Možná jindy. Ale dík za pozvání.
- Oukej. Není zač, Keegane. - Drž se, kamaráde.
DNES OSLAVA DNE SV. PATRIKA!
- Čau, Keegu. - Ahoj, Moyo.
- Sejdeme se u vodopádu v pravé poledne. - V pravé poledne?
V pravé poledne se vždycky dějí velké věci. Bude to stát za to, slibuju.
- U všech banánů! - Já…
- Co? - Já…
- Co? Sundám si sluchátka. - Nechci bejt dýdžej!
Nemusíš křičet.
- Nechci dneska dělat dýdžeje. - Ale ne.
Nedáš lidem, co chtějí? Všichni chtějí, abys byl dýdžej.
Všichni by křičeli: „Keegan!“
Všechno je teď jiný.
- Jo. Pojď sem. To je v pořádku, chápu to. - Opravdu?
Jo, samozřejmě. Poslyš, pokusím se najít někoho jiného.
Prospěla by ti procházka. Nadýchej se čerstvého venkovského vzduchu.
Procházka? A kam?
Já nevím. Kamkoli tě řeka zavede.
To měl bejt Gandalf z Pána prstenů.
- Čemu se tak směješ? - Zrovna jsem si vybavila,
jak jsem měla den na nic a tvůj děda mě vzal do cukrárny a…
A udělal tohle.
K popukání.
Tenhle se mi zasekl v…
- Už si to asi nedáš. - Fuj!
Já taky ne.
Věděl jsi, že sladkosti vyřeší všechny problémy? Je to vědecky dokázaná pravda.
Pokud nejsi zubař. Ti tenhle způsob řešení problémů moc rádi nemají.
Tak co takhle zajít do Sammieho cukrovinek? Jo!
HNED JSEM ZPÁTKY
CUKROVINKY
Hej!
Hej, vrať mi je!
Kde má tahle věc brzdy?
Čau, Keegane. Co to vyvádíš?
- Mám špatnej den. - Tak se hlavně nevzdávej.
Vážně vtipný. Pomoz mi.
- Díky. Co to je? - Moje nová kamarádka.
- Proč je fialová? - Díky barvě na vlasy. Miluju fialovou.
Tak… co tady děláš?
- Je poledne. Jsem tady přímo na čas. - Ale já…
- Tohle ti vyrazí dech. - To zní bolestivě.
- Je čas na hádanku. - Co?
Co vždycky utíká, ale nikdy nechodí, často šeptá, ale nikdy nemluví…
Nedokážu držet rovnováhu a zároveň řešit hádanky.
…má postel, ale nikdy nespí, má ústa, ale nikdy nejí?
Panebože, Keegane.
Ale ne.
Nenávidím ovce!
- Pomoc! - Zlom vaz!
- Mám si zlomit vaz? - Nic se ti nestane, je to zábavná jízda!
To bylo něco! Jedeme!
To bylo úžasný! Ty peřeje parádně šuměly, šplouchaly a cákaly!
Au!
Tuhle část miluju.
To byla sranda!
- Jak se tam dostaneme zpátky? - Zpátky? Sotva jsme přišli.
A kam jako? Co se děje?
Ale no tak. Nebuď Zbabělus Maximus.
Nejsem Zbabělus Maximus.
Počkej. Co je to Zbabělus Maximus?
Co teď?
- Tady žádnej signál není. - Stejně by mi byl k ničemu.
Sluchátka jsou sežraná, displej prasklej a teď je i nasáklej vodou.
- Můžeme ho vysušit. - O tom pochybuju, ale nemám co ztratit.
- Jak jsi dovedla chodit po vodě? - Nechodila jsem po ní, ale tancovala.
To je o dost těžší. Takže…
- Něco ti musím říct. - A co?
- Přišla jsem sem, když mi umřela babička. - Vážně? Kde to jsme?
- Na kouzelném místě. - Jo, to určitě.
Viděla jsem ji. Byla tady.
- To není možný. - Jak jsem říkala, kouzla.
- A co se stalo, když jsi ji spatřila? - Tančily jsme.
- Tančily? - Flamenco. To jsme dělávaly.
Nikdy jsem tě neviděl tancovat flamenco.
Když jsme žily ve Španělsku, tančily jsme ho pořád.
Už jsem ho dlouho netančila. Asi jsem se snažila zapadnout do toho irského tance.
Ty že ses snažila zapadnout?
Jseš dost dobrej. Jak to, že jsem tě nikdy neviděla tančit?
Já nevím. Jak to, že jsem tě nikdy neviděl tancovat flamenco?
Jak to, že dnes neděláš na oslavě dýdžeje?
Neměl jsem náladu slavit.
Chtěl jsem to oslavit s tebou, dědečku.
Vypadá to, že se Bette líbíš. A to je její manžel, Rib.
- Zdravím. - Omlouvají se, že ti ukradli sladkosti,
- ale musí nakrmit svých 50 dětí, takže… - Cože?
Teda vlastně 49. Ztratili Adama. Chtějí se zeptat, jestli jsi ho neviděl.
- Neviděl. - Je mi líto, vážení.
Dáš si k snídani ořechy, nebo ostružiny? Jsem vzhůru už celý hodiny.
- Takže, ty umíš mluvit se žábama? - Ne, ale Penny a Benny jo.
Ahoj, mrňousku.
- Tadá! Ahoj, já jsem Penny. - A já Benny.
- Podej mi ruku. Je to slušnost. - Keegane, hodně jsme o tobě slyšeli.
- Co to s tebou je? - Snažím se křičet,
ale nic ze mě nevychází! Jako v noční můře.
- Nejspíš si myslí, že ho sníš. - Ty mě sníš?
Klid, kluku. Jseš samá kost a kůže. Navíc jsme už měli snídani.
Někteří z nás dvě.
Hej! To děláte… Vraťte mi je!
Asi jsem uvíznul.
Zasekl jsem se.
Co to u všech všudy děláš?
Viděl jsem, jak to v jednom filmu dělá jedna holka. Stálo to za pokus.
- Probuď se! - Jseš vzhůru.
- Už sem běží! - A kdo?
- Další jeleni obrovští. - Co?
- Slyšel jsi o nás, ne? - Jenom na hodinách dějepisu.
Jelen obrovský?
Můj ty…
No ty kráso!
Páni!
Jo!
Bravo!
Vítej zpátky, Moyo.
- Díky, Patricku. - A ty jsi kdo?
To je můj nejlepší kámoš Keegan. Umřel mu děda a potřebuje pomoc.
Jsem Patrick z klanu jelenů obrovských.
Jo!
- To se nemělo stát. - Slez ze mě, Penny!
- Penny, co se stalo? - Co se stalo?
Je jako demoliční koule obalená srstí.
Irský tanec je těžší, než vypadá.
- Snaží se zapadnout. Jako ty. - Jako bych se já snažila zapadnout.
- Tak ji nauč flamenco svojí babičky. - Ne.
To tady cítím poseroutku? Nebo snad Zbaběluse Maximuse?
Těžko říct. Voní skoro stejně.
Víš ty co, Penny? Možná jsi víc dělaná na oheň než na vodu.
Co že to?
Možná se nehodíš na riverdance…
ale na flamenco.
Flamenco? Penny? To ani omylem!
- Naučím tě to, Penny. - Vážně?
Božíčku. Mám tě tak ráda! Nejlepší kejmošky!
Jo, královno! Pořádně to tady rozpálím. To bude fajrák!
- Skvělý nápad, Moyo. - Vlastně to byl můj nápad.
Překvapuje mě, že to flamenco povolil.
Pro něj existuje jenom riverdance. Vynalezl ho.
Nutí nás každý ráno tancovat, aby řeky dál proudily a všechno živý existovalo!
Je to vyčerpávající. S Penny se obvykle schováváme.
- S tvým dědou mě to mrzí, Keegane. - To není třeba.
- Ne, je. Pověz mi o něm něco. - Máš rok?
- Tak pouze to hlavní. - No, byl to úžasný tanečník,
hvězda na hurlingovým hřišti a parádní strážce majáku.
- Páni. Bude náročné jít v jeho šlépějích. - Jo, nosil žabí pantofle.
A jsi úplnej jelen z toho, jak se mu vyrovnat?
Bů!
- Hrozný! - Taťkovskej rádoby fór!
Promiň, špatný vtip. Všichni si občas přijdeme ztracení, Keegane.
Dobrá zpráva je, že jsi na správném místě.
Pojď za mnou. Myslím, že ti můžu pomoct.
- Co je v plánu teď? - Zbláznit se! Chceš jít taky?
Budeme následovat řeku, Keegane. Řeky spojují všechno a všechny.
Vrátíme jim energii, kterou vytváříme, když je oslavujeme.
Vody řek nejenže vytvářejí život, to ony jsou životem.
- Jeho parohy jsou libový! - Naznačuješ, že moje jako nejsou?
Ne! O tvých jsem nic neřekl.
Jsou to cestovní parohy. Dál to neřeš.
- Oukej. - Oukej.
Jestli se učitelé mýlili a nevyhynuli jste, tak kolik vám je let?
Patrick je nejstarší, takže mu bude zhruba…
- 400 000 let. - No ty jo. Kolik je tobě?
Upřímně, ani nevím. Kolem 200 000 jsem ztratil přehled.
Zkoušel jsi někdy počítat do tolika? Pořád jsem počítal a pak si povídám:
„Kašlu na to!“ Nepotřebuju to.
- Jseš v pohodě, Benny. - Nekecáš?
Nekecám.
Krásný kopyto, krásnější kopyto, nejkrásnější obličej.
Tak Moyo, jak dobře teď vypadám?
No, vypadáš dost ohebně a máš jedinečnej styl.
- To jsou rozhodně kroky správným směrem. - Jo! Správným směrem!
- Lepší než špatným směrem! - Teď se snaž nemyslet.
- Neboj se, nepřemýšlím. - Fajn, protože flamenco vychází ze srdce.
Tak to je hlubokomyslný.
Tanyny-jéminy.
To už bude jako jenom mlčet?
- Nejspíš má prdy. - Co?
Viděl jsem, jak se cpal bažinnou trávou, jako by byla ta poslední na světě.
Už jste někdy viděli tak velkou řiť, když si prdne? Jako bomba v hurikánu.
Jsem jenom metr a půl před vámi a slyším všechno, co si říkáte.
- Vyprdnul malej bahenní kámen. - Fuj!
- Tak to je nechutný. - To jsem nebyl já.
Moje chyba. Spletl jsem se. Je to jenom míč na hurling.
Myslel jsem, že jsi kámen z bažiny.
No já zírám. Vy hrajete hurling?
Musíme se přece nějak udržovat ve formě na tancování, ne?
Zbývají poslední tři minuty a zápas je vyrovnaný!
- Běž! - Dobrej blok!
- Letí k tobě, utíkej! - Mám ho!
- To vypadá bolestivě. - To musí bolet.
Bude chvíli trvat, než je z toho dostanou.
- Kdo je nahradí? - Já ne!
- Já ne!
- Moya mě učí flamenco, nemůžeme. - Keegane a Benny, máte kliku.
- Ne, vážně nechci. - Tohle je pravej opak toho mít kliku!
Benny, budeš brankář. Keegane, ty budeš na křídle.
- Patricku, nechci hrát. - Tvůj dědeček byl hvězdou hurlingu, viď?
- Všechno mě naučil. - Tak ať je na tebe hrdý.
Vyběhni na hřiště a dělej přesně to, co tě naučil.
Ptáci! Jasanovou pálku a helmu. Připravte ho.
Ne mě! Jeho!
Paráda.
Obarvěte se. Benny, namaž si to na parohy.
- Není to k pití. - Já vím, ale i tak!
Jsou to maliny a jsou tak výborný!
Super. Přijdeme o dva nejlepší hráče a dostaneme je.
- A playoff je v háji. - Vítězství je naše!
Týmový sporty. Jupí!
Odpal ho!
- Skvělá přihrávka! - Jo, kámo!
Do toho!
- Jo! - Moc snadný.
- Jdeme na to! - Nahoru!
Dobrej blok!
Panebože! To bude bolet!
- Jo! - Výborně, Benny!
Jupí! Tohle dovedou malý parohy!
Bacha, kluku.
No tak, Keegane, chlapče. Vstávej a hraj. Hraj, jako by tě sledoval tvůj dědeček.
To snad ne!
Ale no tak!
Tohle je pro tebe, dědečku.
Dokázal jsi to, kluku!
- Jo! - Paráda!
Keegan!
Rudý tým vyhrává!
Nebuď brutální, Brute. Běž pro ten míč.
Neboj, nech to na mně.
Věnujte mi pozornost, dámy a jeleni.
Připravte se, že budete oslněni.
Spusťte alarm, protože Penny je zapálená pro věc!
Pata, špička, změna pozice,
otočka doleva, otočka doprava, potlesku jsem nedočkavá. Jdeme na to a…
To koukáte!
Ne, nic mi není. Když tak přemýšlím, asi jsem neměla začít na kopci.
Už jste našli Adama?
Moc daleko být nemůže. Nemá nohy.
Najdete ho. Hlavu vzhůru.
Pusinky od pulců! To lechtá!
Páni. Co je tohle za místo?
Most mezi světlem a tmou.
- Jste Lovec. - Mám mnoho podob, ale…
- už to tak bude. - Budu křičet a ostatní pro mě přijdou.
To ty jsi nechal zhasnuté světlo. Tam, odkud pocházím, to je pozvánka.
Ne! Já…
Jako projev vděčnosti pro tebe mám návrh.
Pojď do mého světa a můžeš mít všechno tak, jak to bylo.
- Dědeček říkal, ať vám nikdy nevěřím. - Jak myslíš.
Jo, a Keegane. Nikomu bych neříkal, že jsi mě viděl,
protože by věděli, co jsi udělal. Pozval jsi mě dovnitř.
Přece nechceš, aby si to špatně vyložili, ne? Tak zatím.
Keegane!
- Keegane! - Keegane!
Ahoj, prcku. Kam jsi zmizel? Všude tě hledáme.
Prošvihl jsi Pennyin tanec. Klasický katastrofální veledílo.
- Bylo to tak vtipný. - Benny! Přestaň!
Benny, buď milý. Málem to zvládla. Jednoho dne nás tím poctí.
Vypadáš, jako bys spatřil ducha.
Jde o to, že…
Jenom se tak trochu bojím tmy.
Ano, protože tohle je místo, kde člověk čelí svým nejtemnějším obavám.
- Já se nebojím ničeho. - Ty se bojíš všeho, Benny.
- Ne, nebojím. - Jo, bojíš.
- Nebojím. - Jo? Housenky!
Kde? Jsou někde na mně?
Mám je v puse?
Keegane, tohle je maják z pradávných dob.
Pokud jsi tady čelil svému strachu, dokážeš zahnat temnotu.
Jsi strážcem světla, které se předává z jednoho předka na druhého.
Až k tobě.
No tak, lidi. Pojďme.
- Kam jdeme? - Až k moři.
- Ne! - Ne!
To je špatný?
- Jo! - Jo!
Proč?
- Protože je to strašně daleko! - Protože je to strašně daleko!
Nebojte, znám zkratku.
Velká brána.
Touhle bránou procházejí duchové z minulosti, přítomnosti a budoucnosti.
Finn MacCool, Cúchulainn a Děti krále Líra,
ti všichni tudy prošli.
- Myslíš, že tudy prošel i můj dědeček? - Budeš se muset zeptat strážce.
Neprošel tudy starý chlap? S velkým nosem a žabíma pantoflema?
A s velkýma ušima, jako máš ty?
Protančil tudy, chlapče.
Říkal, že dodržuješ jeho tradice.
- No… - Co?
Keegane, pojď sem.
- Tady jsem spatřila svou babičku. - Nic nevidím.
- Zavři oči. - Jak můžu něco vidět, když zavřu…
FINN MACCOOL, DĚTI KRÁLE LÍRA, CÚCHULAINN
- Dědečku! - Víš, proč tančím?
Jak se řeka vlévá do moře, má rytmus. To znamená, že život pořád pokračuje.
Vždycky bys měl oslavovat život.
Chci se vrátit zpátky! Ne!
- Keegane, synku, kde jsi? - Tady dole, dědečku!
Lovec. Přichází Lovec. Musíš rozsvítit maják!
Ne!
Slyš mé volání,
toužebně tě hledám.
Co jsem to provedl?
- Keegane! - Moyo!
Mám tě!
Zapomněl jsem, jak cválat! Už celou věčnost jsem necvičil!
Rychlá otázka, jak mám cválat?
Cválejte dál!
Mám křeče!
- Pomoc! - Benny!
- No to jsou teda cestovní parohy. - Já vím, že jo?
- To není tak zlý. - Cože?
Ne! Zlej Lovec!
Neboj, jsi jen návnada.
To jeho chci.
Tvoje parohy jsou tou hlavní výhrou.
- Utíkej, Benny! - Je to past. Vypadá jako hňup, ale není!
Zmiz odsud, Keegane!
- Patricku! - Keegane, pozor!
Pusť mě!
Vyměním toho kluka za tvoje parohy.
Dej mi svoje parohy a všichni můžeme jít domů.
Proč?
Když budu mít tu moc zastavit řeky, můžu šířit temnotu všude.
Patricku, nedělej to.
Ne, Patricku!
- Pusť mě! - Ticho, kluku!
Věděl jsi, že se to stane.
Řeka.
Řeka je pryč!
Stůj!
Nemůžeš mě zastavit!
Měl bys mi poděkovat! Řeka je pryč a nemusíš ji chránit světlem
ani ji oslavovat tancem.
Jseš volnej!
Keegane, Lovec nesmí opustit náš svět s Patrickovými parohy.
Musíš vrátit parohy do vody. Voda obnoví jeho ducha.
Pomůžeš mi otočit jeho člun?
No tak! Ještě jednou!
To ne!
Ne!
Jak mohou růst malé květinky,
když fouká vítr divoký?
A všude kolem je sníh studený.
Kam křehcí ptáčci poletí?
Jejich domovy jsou proklety.
Jejich domovy byly zničeny,
někdo je v mžiku srovnal se zemí.
Křídla zvedni,
která mě odsud pryč odnesou.
Plachty natáhni,
náročná cesta domů je před námi.
I když jsem míle a míle
daleko od tebe,
když na tebe myslím, jsem vedle tebe.
Můj malý poklade.
Chlapče.
Jsi pašák.
Pozor, kam šlapeš.
Jak může být strom vysoký…
To bylo úžasný!
Čelil jsi temnotě a vyhrál.
Jsi opravdový strážce světla.
Jak může srdce přežít?
Zvládne nezemřít?
Když ho dlouho nikdo nemiluje?
Křídla zvedni,
která mě odsud pryč odnesou.
Plachty natáhni,
náročná cesta domů je před námi.
I když jsem míle a míle
daleko od tebe…
- Díkybohu, že je zpátky. - Viděli jste Riba a Bette?
Můj malý poklade.
Jsem s tebou ve svých snech.
Můj malý poklade.
Písní se ke mně přenést nech.
Můj malý poklade.
Miláčku.
Jo, pulci, do toho!
Teď jsou z nich malý žáby. Blahožábuju!
Hele, Moyo, podívej, kdo tě prokouknul.
Líbilo se mi, že sis myslel, že chodím po vodě.
Pořád si to myslím. Počkat. Jak to, že řeky tečou i bez Patrickových parohů?
Myslím, že budete příjemně překvapeni.
Bože můj! To ti právě skončila puberta?
Sbohem, cestovní parohy.
Ahoj, královský parohy!
Lepšímu jelenovi se to stát nemohlo, Benny.
Benny? Proč má být králem on?
Někdy jsou ti, o kterých si myslíte, že jsou nejméně schopní, ti nejschopnější.
Já se o tuhle práci neprosil.
Ale musím uznat, že ty parohy jsou něco. Vypadám dobře.
Promiňte, že odcházím, ale musím se vrátit domů a rozsvítit maják.
Dobrej nápad. Lovec nikdy nepřestane lovit.
- A teď musíš chránit jeho. - Cože? On teď jako půjde po mně?
Moc ti děkuju, že jsi mi pomohla najít můj oheň.
Zvládla jsi to sama, Penny.
Prosím, rozsviťte to světlo. Pořád netuším, jak cválat!
A učím se vážně pomalu! Asi budu zvracet.
Neboj, Benny, zvládnu to.
- Ahoj! - Ahoj!
- Hodně štěstí, Keegane! - Měj se dobře, bobře!
Doufala jsem, že se budeš moct rozloučit s dědou.
To nic. Díky, že jsi to zkusila.
Řeka. Je to řeka!
- Cože? - Ta tvoje hádanka.
„Co vždycky utíká, ale nikdy nechodí, často šeptá, ale nikdy nemluví,
má postel, ale nikdy nespí, má ústa, ale nikdy nejí?“
Řeka!
- Doufám, že se vrátí. - Já taky.
Dal bych si ovčí kotletky k večeři.
- Co je? - Ovce! Utíkej!
Potkáme se na oslavě dne svatého Patrika?
- Nerad ti to říkám, ale to bylo včera. - Ne, nebylo.
Byli jsme pryč jenom pár hodin.
- Jak je to možný? - Říkala jsem ti, že je to kouzelné místo.
Šťastný den svatého Patrika.
- Šťastnej den svatýho Páti! - Šťastnej den svatýho Páti!
Takže je ještě čas, abys večer zatancovala flamenco?
- Zavázala jsem se k riverdance. - Snažíš se zapadnout. Zbabělusi Maximusi.
Můj oblíbenej dýdžej skončil.
Zbabělus Maximus.
- Jsem rád, že jsi tady. - Čau. Promiň. Přistihls mě, jak si hraju.
Co na mě tak civíš? Na housle se přece taky hraje.
- Potřebuješ ještě dýdžeje? - Promiň, kámo, ale přihlásil se Larson.
- Larson stojí za prd! - To není pravda! A nepřihlásil jsem se!
Mrkla jsem na tebe. Aby Keegan žárlil a naučil se neocenitelnou životní lekci,
na kterou přes všechny řeky času nikdy nezapomene.
- Jsem pořád dýdžej? - Jen když si koupíš ty housle.
- To byl vtip! Jo, pořád jsi dýdžej. - Úžasný. Díky, Margo.
- Ty housle si musíš koupit, Larsone. - Housle nenávidím!
Jako všichni. Proto je nemůžu prodat.
Zvykneš si na ně, stejně jako na brokolici a alternativní jazz.
Čau, kluci.
- Čau, Keegane. - Čau.
Jestli pořád hledáte někoho na hurling, hlásím se.
- Jasně! - Jo!
Zelená řeka pro štěstí. At vám to pivko chutná, rybičky!
Ahoj. Byl tady vždycky ten jelen?
To není obyčejnej jelen. Ale jelen obrovský. Jsou to legendy.
- Myslíš, že vymysleli riverdance? - Pšt, to je tajemství.
- Ahoj, broučku. Co jsi dneska dělal? - Nic.
SVĚTLO NAŠÍ CESTY
- To vypadá jako parohy. - Měl rád jeleny.
Vždycky říkal, že je to jeho spřízněné zvíře.
- Tak co ty na to! - Kvák! Tančící pantofle jsou teď v módě.
Pořád si nejsem jistá, jestli chci jít večer na tu oslavu.
Bude první bez mého tanečního partnera.
Vím, jak se cítíš.
- Nasaď si to. - Je moc velká.
Jak to myslíš, „moc velká“?
Perfektně ti sedí.
Jako bys mu z oka vypadl, Keegane. Máš dokonce i stejně velké uši.
Tak já už půjdu. Mám tě ráda, chlapče.
Tradice zahánění temnoty na další noc.
Dědečku.
Jsem na tebe hrdý, mladíku.
- Nemůžu tady zůstat. - Já vím.
- Budeš v pořádku? - Budu na tom ještě líp. Budu tancovat!
Sbohem, dědečku.
Pojďme tancovat!
Jsem na tebe tak pyšná, Moyo. To bylo super!
- Hoď mi to! - Stůjte, hoši!
Ryby to zelený pivko milujou.
- Zdrháme, pánové! - No tak, je den sv. Patrika!
Keegan!
Šťastný den svatého Patrika!
- Ty jako tancovat nebudeš? - Proč myslíš, že nebudu?
Vidím, že ti vyprchalo světlo z očí.
Povzneseme se nad temnotu noci.
Buďme jednotní, jen tak můžeme pomoci.
Už vidím maják, už vidím světlo.
Oheň září jasně, to už mi došlo.
Žije v tobě, ucítíš včas jeho tlukot?
Vezmi mě za ruku, večer to bude hukot.
Už vidím maják, už vidím světlo.
Na noční obloze si zatančíme.
Zatančíme si, spolu se proletíme.
Na noční obloze si zatančíme.
Zatančíme si, spolu se proletíme.
Rozsviť mě!
Jako hvězda budu stoupat výš.
Rozsviť mě!
V temnotě mě jasně uvidíš.
Rozsviť mě!
Jako hvězda budu stoupat výš.
Rozsviť mě!
Slyš lidi zpívat a sleduj vodu v řece ubíhat.
Musíš následovat své sny a srdce, na cestě jsi teprve krátce.
Temnota zakřičí tvé jméno, slunce bude mraky zahaleno.
Už vidím maják, už vidím světlo.
Na noční obloze si zatančíme.
Zatančíme si, spolu se proletíme.
Na noční obloze si zatančíme.
Zatančíme si, spolu se proletíme.
Rozsviť mě!
Jako hvězda budu stoupat výš.
Rozsviť mě!
V temnotě mě jasně uvidíš.
Rozsviť mě!
Jako hvězda budu stoupat výš.
Rozsviť mě!
Máš dostatek kuráže, síla tě ze všeho dostat dokáže.
Cítíš to?
Svou cestu najdeš, o svou víru nepřijdeš.
Věř dál!
Máš dostatek kuráže, síla tě ze všeho dostat dokáže.
Cítíš to?
Svou cestu najdeš, o svou víru nepřijdeš.
Věř dál!
Zatančíme si!
Rozsviť mě!
Jako hvězda budu stoupat výš.
Rozsviť mě!
V temnotě mě jasně uvidíš.
Rozsviť mě!
Jako hvězda budu stoupat výš.
Rozsviť mě!
Jako hvězda budu stoupat výš.
Rozsviť mě!
V temnotě mě jasně uvidíš.
Rozsviť mě!
Jako hvězda budu stoupat výš.
Rozsviť mě!
Dobře, dojde tady k pár změnám. Hurling se zakazuje, aspoň pro mě.
A ranní tancování taky. A víte vy co?
Můžu sníst tolik ovoce, kolik chci. Nevadí vám to? Na tom nesejde, teď tady velím já.
- Král Benny! - Co?
Pomůže mi někdo? Ty nový parohy jsou fakt těžký.
- To je ale blbec. - Takový zklamání.
- Pojďme odsud. - Promiňte, polepším se.
Je to můj první den a trochu mi to stouplo do hlavy. Doslova.
Bennyho klasický katastrofální veledílo. Tak se měj.
Jeleni obrovští? Přátelští?
Kde jsou mí jeleni přátelští? Nepomůžete mi?
Nepomůžete svýmu starýmu kamarádovi Bennymu vstát?
Nepomůžete starýmu kamarádovi Bennymu? Nepomůže někdo Bennymu?
Do hajzlíku. Co když budu muset na hajzlík? Co udělám pak?
Ahoj, lidičky!
Tohle je pro jeleny obrovský a ty nejlepší prarodiče všude!
Překlad titulků: Jakub Doležal
Slyš mé volání,
slyš mé volání,
toužebně tě hledám.
Můj dech ve větru ochutnej,
na nebe se podívej.
Jak moje barvy odráží.
Náznaky a šepot okolo krouží.
Žiju, abych tě podněcovala a opečovávala.
Jsem pulzující krev ve tvých žilách.
Odevzdej se a uciť to kouzlo a sílu.
Napij se vody života.
Každý prst se dotýká a hledá,
dokud tvá tajemství světu nevydá.
V nekonečném pohybu tance
se držím tvých rtů
Žiju, abych tě podněcovala a opečovávala.
Jsem pulzující krev ve tvých žilách.
Odevzdej se a uciť to kouzlo a sílu.
Napij se vody života.