Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Vítejte v australském safari parku, kde žijí nejroztomilejší zvířata na světě.
Jsme tady! Podívejte se na ně!
Ty jo!
Mami, můžu takovýho dostat? Prosím!
Malí bandikuti!
Můžu si ho vzít domů?
Vyfoť mě!
Panebože! Je to přece Hezounek!
Jupí! Hezounek!
Lidičky, dejte mu trochu prostoru, ano?
Je trochu unavený.
Webkamera ho sleduje 24 hodin denně,
takže ho můžete vidět kdykoliv.
Jupí!
Zbožňujeme tě!
- Ahoj! - Pá, Hezounku!
Já chci vidět ošklivá zvířata.
Dolores, vrať se! Je to nebezpečné!
Nebojím se hloupých, smradlavých, ošklivých…
NEBEZPEČNÝ PAVILON
Co se děje?
Vyděsila Jackie další dítě?
Jo.
Ráda se předvádí. Představení ještě ani nezačalo.
Nikoho nekousla, že ne?
Ne. Jen vylekala jednu strašpytlici.
Krokodýla asi zblízka viděla prvně.
Počkejte, až uvidí Maddie.
Představení začíná!
Musí vždy tak troubit? Nemohli by zahrát na flétnu?
Nigeli, jsi smrtící škorpion. Na flétnu zapomeň.
Předvádění nesnáším.
Probudíme Maddie a dáme jí echo?
Ne. Nechte ji chudinku spát. Brzy se to dozví.
Ne, kleště ne!
Nemohli by je aspoň zahřát?
Tak jo, připlácnout ke sklu.
Dost! To lechtá! Přestaňte!
Hej! Pozor na ostny! To je měkká tkáň!
Hodně štěstí, Maddie.
Ahoj, krásko.
Ahoj, Chazi.
Jak je na tom moje holka?
Těšíš se na představení?
Ano.
Vím, že mi nerozumíš, ale budeš na mě pyšný!
Tomu říkáš úsměv? No tak, kde jsou ty úžasný tesáky?
Lidi se zblázní, až tě uvidí, Maddie.
Pojďme ukázat světu, jak jsi krásná.
Jsou příšerní. Jsou nechutní!
Jsou to ta nejnebezpečnější stvoření na planetě.
Ale žádný strach!
Hlídá je ten nejsilnější a nejodvážnější hrdina na světě.
Dělá čest všem Australanům! Je to borec, tenhle protinožec,
můj táta, Chaz Hunt!
Díky, Chazzie.
Nevím, jestli jsem zrovna hrdina,
ale v jednom má kluk pravdu.
Ta zvířata jsou smrtelně nebezpečná.
Ustup, synku.
Je načase poznat mořského krokodýla Jackie.
Zvíře, které vás může slupnout i s chlupama!
Já to ale nedovolím.
Pojď si pro mě, ty hnusná příšero!
No tak. Klid!
Tati!
Nech to na mě, synu.
Klídek. Safra!
To bylo těžší, než čapnout tasmánského čerta.
Že si máte dávat pozor jen na velká zvířata?
Chazzie, přines breberky.
Tady, tati!
V tomto boxu je jeden z nejnebezpečnějších australských tvorů.
A vejde se mi do dlaně.
Pích, pích! Jauvajs!
Nebojíte se ho? Co si podržet chlupatou kuličku,
jedovatého sklípkanovce?
Je jako na trní,
protože pavouci mají zrovna období páření
a on je tu v zajetí jediný.
- Co jim to vykládá? - Poslední dobou jsi nervózní, Franku.
Jakou nechutnou potvoru to mám pod kloboukem?
Svůj obličej?
Molocha ostnitého!
Největší zabiják na této planetě je ale bezesporu taipan menší.
Smrtelnější ani jedovatější tvor neexistuje.
Ustupte, lidičky.
Sám ji cvičím od chvíle, co se vylíhla.
Prosím, ať si mě zamilují.
Ne, sniž si laťku, Maddie.
Ať se jim líbím. To bude stačit.
Ze sympatie může být láska. Když se budu líbit, paráda.
- Zlom vaz, Maddie! - Vždyť nemá krk.
Tak to má smůlu.
Připravte se na setkání…
s Medúzou!
Slunce!
Ach bože. Děkuji.
Tak ráda vás všechny konečně poznávám.
Nikdy jsem neviděla slunce.
Teď jim ukaž ten krásný úsměv.
Nevaroval jsem vás? Je to chladnokrevná vražedkyně.
Počkat, co?
Vidíte ty odporné tesáky?
Odporné? Ale říkal jsi…
Slyšíte to hrozivé syčení? Chystá se zaútočit.
Podívejte se!
Jediná kapka jejího jedu zabije až sto lidí
za méně než deset sekund!
Dejte tu příšeru pryč od mého syna!
Příšeru?
Ano! Zpátky pod zámek!
Dovnitř s tebou, ty ohavná zrůdo!
Výborně, synu!
Já přece nejsem příšera, že ne?
Park už zavírá, ale nezapomeňte na aplikaci Hezounek,
kde můžete sledovat oblíbeného koalu, jak spí.
Dobrou noc a spinkej sladce.
Sladké sny, Hezounku.
Tady řídící středisko, přenášíme vám záběry Hezounka.
Jsi v pořádku, Maddie?
Mazej dolů, blbý krokodýle!
Opatrně, Jackie. Nevědí, že si děláš srandu.
Oni to milují!
A já díky tomu nestárnu.
Jak se dneska mají mé dětičky?
Maddie! Málem jsem zapomněla.
Měla jsi své první vystoupení. Jak to šlo?
Bylo to tak zlé?
Zlatíčko.
Podívej se na mě. No tak. Ukaž tetičce Jackie svou krásnou tvář.
Nejsem krásná. Jsem příšera.
Protože pár lidí křičelo?
Byli vyděšení, Jackie. Rozplakala jsem je.
No a co? Užij si to. Jako já.
To nejsou naše skutečná já. Franku, kdo jsi ty?
Australský trychtýřový pavouk, Hadronyche cerberea.
Štítek na kleci mě nezajímá, trumbero.
Zajímá mě tvé srdce. Pro co skutečně plane?
Pro výrazový tanec.
Co je na tom k smíchu, Zoe?
Nepotřebuješ na tanec partnerku?
No tak! Není Frankova vina,
že je doba páření a on nemá holku.
Můžete o tom prosím přestat mluvit?
Jsem nezadaný dobrovolně, jasný?
A Nigel chce, aby všechno bylo krásné.
Nesnáším béžovou barvu.
A Zoe je hrozně chytrá,
pořád vymýšlí, jak utéct.
A pokud jde o tebe, můžeš…
Zabít za deset sekund sto lidí!
Bylo to nutné?
Pochválil jsem její krutou efektivitu.
Nepomáháš, Franku.
Můžeš se stát, kým chceš.
Koho zajímá, co si myslí banda hloupých lidí?
Ale Chaz říkal, že mě budou milovat. Říkal, že jsem výjimečná.
Taky že jsi.
Ne, takhle ne.
Ne jako on.
- Hnus. - Nesnáším ho.
Chci se k němu přitulit.
Teda, chci říct, fuj!
Lidé ho milují. Stojí fronty na jediné objetí.
Mě nikdo objímat chtít nebude.
Donuť je svou nenasytnou krvežíznivostí.
- Franku! - Jen ji škádlím.
Víš, co potřebuješ?
- Pěknou pohádku na dobrou noc. - Jo!
Vy, drobci, jste tu už od mala,
takže si na divočinu vůbec nepamatujete.
Já ano, ale ne moc. Možná jen písničku, kterou zpívala máma.
Můžeš nám ji zazpívat?
A Frank na ni zatancuje!
Frank spíš potřebuje pomoc.
Je to větvička. Já vím. Ale zkus to říct mému srdci.
Spi, maličká.
Usínej.
Tělíčko teplé napínej.
Chlad tě zklidní, tak spi jen.
Už zítra je zas další den.
To je krásné.
Maminka tě musela moc milovat.
Kéž bych ji znala.
No, já jsem ji nikdy nepoznala,
ale než jsem přišla sem, navštívila jsem v divočině hodně míst.
- Kde se ti líbilo nejvíc? - Páni, těžko říct.
Vypráví to každý večer.
Nejradši mám asi hory, kde jsem vyrůstala.
- Já věděl, že to řekne! - Říká to večer co večer.
Jsou to nejkrásnější hory na světě. Tyčí se až do nebe.
- Jakou mají barvu? - Červené jak brusinky.
Jen při západu slunce se barví do pravého odstínu divočiny.
- Jsou ohnivě žlutohnědé. - Přesně tak!
Právě odtamtud všichni pocházíte.
A vím, že jednoho dne
se do těch hor vrátíte
a shledáte se s rodinami.
Teď už je čas jít na kutě, drobotino.
První vystoupení je vždycky nejtěžší.
Časem to bude snazší. Slibuju.
Vstávejte! Vzbuďte se!
Vstávat!
Vstávat, hádě!
Hele, Hezounek!
Mami, koalové! Kup mi jednoho, slíbila jsi to.
Koukejte, to je Hezounek!
Páni!
Mazej do truhly!
Stůj, starý zlý krokouši!
Pích! Au!
Zpátky do truhly!
Pomoc! Ke krokodýlovi spadlo dítě!
Splašený krokodýl!
- Tati! - Chazzie!
Jackie!
Pomozte mi!
Sežere mě!
Ne! Jen ti chci pomoct.
Tatínku!
Ale ne!
Jde po něm!
Dostaňte tu příšeru od mého syna!
Neboj, broučku. Táta už jde.
Co se děje? Co ty sirény? Sirény nesnáším.
- Možná park hoří. - Možná umřel Hezounek.
Ne. Viděla jsem plány na jeho pohřeb. Má tam sbor.
To kvůli Jackie.
Mysleli, že útočí na Chazova syna, ale chtěla jen pomoct.
Nasaďte jí náhubek! Odtáhněte ji! Cuká se! Přestaň, holka!
Nechte ji být!
Nic neprovedla. Chtěla jen pomoct. Jackie!
- Maddie. - Musím se odsud dostat.
- Pusťte mě ven! - Maddie!
Podívám se na to, dobrá?
ODCHYT NEBEZPEČNÝCH ZVÍŘAT
Ach, Jackie.
Ne.
Nebyla to moje vina, tati. Opravdu! Jen jsem se snažil být jako ty.
Nezlobím se na tebe, Chazzie.
Fakt ne?
Na to, jak zvíře odvážejí, není nikdy hezký pohled.
Ale ten krokodýl si to zasloužil.
Tihle tvorové jsou zabijáci. Na to nikdy nezapomínej.
Byl jsem na tebe tak hrdý.
Ne každý kluk umí zírat do tlamy dvoutunového zabijáka
a nepočůrat se. To chce kuráž.
Díky, tati.
Co pohádka na dobrou noc?
Kde jsme skončili?
Kapitola čtvrtá.
„Jak jsem bojoval s obří krajtou a přišel o tvou matku.
Bažina byla obestřená pachem smrti
a naše líbánky začaly.
Pádloval jsem na kánoi…“
Kdo nám bude vyprávět příběhy?
Maddie.
Pověz nám o horách.
Ne.
Proč ne?
Protože už mě nebaví o nich jen mluvit.
Navrhuju, abychom se tam vydali a uviděli je na vlastní oči.
- Co? - Utečeme. Hned dneska!
Zbláznila ses?
Ty hory jsou ve vnitrozemí! To je 800, vlastně 2 500 kilometrů daleko.
Ne! Nemůžu opustit své terárium! Terárium jsem já!
- Já! - Dýchej, Nigeli. Dýchej.
Tak jsme jen tři.
Poslouchejte mě.
Vím, že je to děsivé, ale chcete snad skončit jako Jackie?
Chcete se celý život předvádět jako zrůdy?
Tady totiž nic jiného nejsme. Jsme příšery.
Ale tam venku jsme něčí dítě, něčí bratr, sestra…
rodina.
- Tam venku můžeme být… - Tanečníci?
Sami sebou.
Zoe, vylez a odemkni naše terária.
Dnes večer se vrátíme do divočiny.
BOTANICKÁ ZAHRADA
Asi nám to vyjde.
Neříkej to! Pokaždé, když to někdo řekne, vždycky…
Kdo to dělá?
Podívejte!
Hezounek?
- Ahoj, můžeš toho prosím nechat? - Co?
Utíkáme odsud a tebe by mohli slyšet.
Aha. To jsem nevěděl.
V pohodě. Jen…
- Takže mám přestat dělat tohle? - Ano! Dost!
Promiň! Neslyším tě, je tu rámus!
Uvidí nás!
Prosím!
Jen se snažíme dostat do divočiny, abychom našli své rodiny.
Páni! To je tak inspirativní.
Rodina je vážně důležitá.
Vždyť jsi had! Neutečeš ani pět metrů.
A jaká rodina by chtěla ošklivky jako jste vy?
Ty jsi ale protiva.
Je ale tak rozkošný.
Pravda. Měl bych to udělat takhle.
Tady, pane strážce!
Nějaká zvířata se mě snaží zabít!
Jsem v nouzi. Koala v nouzi!
Nech toho! Chyť ho!
Klidně si to zkus. Hadi neumí lézt.
- Hadi lézt umí! - Buď zticha!
Nesahej na mě, slizounko! Pomoc!
Prosím, buď zticha.
Nemůžu umřít! Není mi ani 27 let!
Ale ne! Zabil jsem Hezounka. Zavraždil jsem celebritu.
Nezavraždil. Tvůj jed ho jen uspí, Nigeli.
Za chvilku se probudí. Možná s bolehlavem.
Musíme ho odtamtud dostat. Na tři. Raz, dva, tři!
Ty jo!
Jsme volní!
Cítím se tak svobodný, tak energický!
Ještě nejsme v bezpečí. Pospěšte!
- Podívejte. - Páni!
To jsou Jackiiny hory!
- Dokázali jsme to! - Jupí!
Myslím, že to je město.
Jo, tohle dává větší smysl.
Bylo by to moc snadné, ne? Jsme ale na cestě.
A někde za těmi světly je divočina.
Nerada to říkám,
ale mezi námi a těmi světly je spousta vody
a nikdo z nás neumí plavat. Tak jak…
Co je s Frankem?
- Franku, co to děláš? - Já nevím.
Když jsme teď volní, ovládl mě nějaký instinkt.
Myslíš…
Taneční námluvy.
Jestli to bude dělat celou cestu, jedu autobusem.
Jede tam autobus?
Hele, soustřeďte se.
Musíme se dostat na druhý břeh.
- Nepřátelíte se s nějakou želvou? - Co takhle vor?
Přesně to jsem chtěla říct.
Co je to vor?
Cokoliv ze dřeva.
Co s tím satanským méďou?
Musíme ho vzít s sebou, jinak zas ztropí poplach.
Až dorazíme do města, pustíme ho.
Chci svoji dečku.
Je děsně chlupatý a teplý.
Jdeme.
Nemohl jsi najít vor, který není skrz naskrz děravý?
Řekla jsi „ze dřeva“.
Hele, nehádejte se. Koukejte na nás. Utekli jsme.
A podívejte se na oblohu. Nikdy jsem noční oblohu neviděla.
Co jsou ty mihotavé tečky?
Myslím, že se jim říká lupy.
- Lupy? - Jo.
Ty šupinky, co padají lidem z hlavy, když se drbou.
Vznesou se k nebi a v noci svítí.
Páni! Lupy.
Podívejte, to je pěkná plachetnice!
To není loď, Nigeli. To je…
Žralok!
Pádlujte!
Plave kolem nás!
Pádlujte dokola!
Co? Co se děje? Proč mám mokrý zadek?
Dáváme si klystýr?
Vezmi list a pádluj!
Tys mě unesla, ty bláznivá žížalo!
Tys nás prásknul, ty chlupatino!
- Počkej, až… - Větší problém!
Promiňte, že vás děsím. Všichni se mě bojí.
To ten úsměv, že?
Chodila jsem na herectví, mám pár kurzů pantomimy.
Jenže jsem to nebyla já.
Tak mě napadlo, proč se přetvařovat?
„Buď sama sebou, tváři smrti
jménem Jacinta.“
Čau!
Hele, nejsi ty ten had, co zabije sto lidí za deset vteřin?
Ne, ani ne.
Nanejvýš 94 nebo 95.
Tys jich ale sežrala mnohem víc, ne? Promiň. Nevím, proč jsem to řekla.
To bylo neslušné.
No, celkem to sedí. Vy jste utekli ze safari parku?
Jo! Jak to víš?
Tudy jich utíká spousta. Minulý měsíc to byl hovnivál.
Duncan? Prý ho vypustili do přírody.
Vypustili ho leda tak do racčího zobáku.
Hrůza. Ten večer jsem měl volno.
Ty jsi tak sebestředný!
Můžete se pro jednou soustředit na mě?
Pizizubko, vem mě zpátky do parku, nebo z tebe bude polívka.
Pizizubko?
On to tak nemyslel.
A do parku se nevrátíme. Jsme na cestě do divočiny.
Pak jste na správném místě. Já jsem totiž tajná agentka!
Smrtící a smrtonosná! Pracující v utajení…
Promiňte. Jen to zhoršuju, co?
To ty malé ploutve. Proto mi nikdy nešlo pletení.
- Myslím, že můžeme… - Ne!
Vážně jsem agentka a chci vám pomoct.
Víte, jsem členka T.A.N.
- Tak? - Ne. T.A.N.
- Taaan? - T.A.N.
- Taaan. - Teď to moc protahuješ. Jen T.A.N.
- Cože? - T.A.N. aneb Tajná asociace nehezkých.
Je to parta citlivých, nepochopených zvířat.
Ve světě roztomilých koalů nás považují za příšery.
Ale nebojte, T.A.N. má agenty všude.
Když jste v průšvihu,
stačí říct heslo a člen T.A.N. vám pomůže.
Jaké heslo?
„Jsem ošklivý, jsi ošklivý, všichni bychom měli být oškliví,
ošklivost je nová krása.“
- Co? - Co?
„Jsem ošklivý, jsi ošklivý, všichni bychom měli být oškliví,
ošklivost je nová krása.“
Falešný poplach.
To je dost dlouhé heslo.
Nerada ruším, ale potápíme se.
Jasně! Jdu na to!
Dostanu vás na druhou stranu, než vyjde slunce.
To vylézají opravdu děsiví tvorové.
A kdo?
Lidi!
U všech rohatých, co se tu stalo?
Jsou pryč, pane.
Podívejte, co udělali Hezounkovi.
No nazdar!
Co budeš dělat, tati?
Řeknu ti, co udělám, synu.
Půjdu
a zavolám odchytovou službu.
Službu?
- Nechytíš je sám? - Co?
Jako tenkrát, jak jsi lovil ty vlky, co sežrali sirotky?
Jasně. Jo. Ale ti sežrali sirotky a…
Sám jsi říkal, že ten had je nejnebezpečnější tvor na zemi.
Jsou hrozbou pro společnost, tati, a ty jsi jediný, kdo je může zastavit.
Prosím!
Sbalte uspávačku a čisté spoďáry.
- Jo! - Jupí!
Jdeme na lov smrtících tvorů.
Projděte městem a vydejte se do Modrých hor.
To zní hezky. Jaký odstín modré?
Taková kouřově eukalyptová modř.
Blankytná nebo…
Jsou to hory, Nigeli. Určitě je najdeme.
Díky, Jacinto!
A pamatujte, pokud potřebujete pomoc, obraťte se…
na T.A.N.!
To je ale zlatíčko.
Hej! Pozor, kam jdeš!
- To je spousta lidí. - Možná jsou někteří fajn.
- Zabijou nás. - Jasně. Zapomněl jsem. Jdeme.
Moc rád bych zůstal, ale asi jdu pozdě na schůzku se skutečným světem.
Pozor!
A do divočiny se nikdy nedostanete.
Vykašli se na to, jinak tví kámoši umřou.
Mějte se, vy nuly!
To je ale hňup!
Vidíš ten jeho zadeček? Jako by ho upletli andílci.
Ano, jsem to já. Je fajn být zpátky.
Prožil jsem hluboké trauma
a zoufale potřebuji relaxační terapii a koupel.
Brnknete mé terapeutce Brendě, ať pošle vrtulník?
- Timmy, nech ho být! - Co? Timmy, to jsem já, Hezounek.
Nana, nana, na.
Koukejte! Jsem Hezounek!
HLEDAJÍ SE MRTVÍ ČI ŽIVÍ
VELMI NEBEZPEČNÍ ODMĚNA
KOALA SE VZTEKLINOU
Vzteklina? Tu přece nemám.
Jsem Hezounek. Co děláte s těmi deštníky?
Rychle! Než někoho kousne!
Koho bych kousal? Vždyť mám rovnátka!
Koukejte! Má křeče!
Zabte ho!
Vzduch je čistý.
- Au! - Byla jsi vždycky tak pichlavá?
Byl jsi vždycky tak hloupý?
Kdo tušil, že intimita bude tak bolet?
Jdeme.
Nebojte. Vím, kam jdu. Hadi mají vestavěný radar.
Ten mají netopýři.
V tom případě jsem úplně ztracená.
Můžeme se zeptat Hezounka.
Pomoc!
- Zastavte ho! - Chyťte ho!
Zachraňte mě! Snaží se mě zabít!
To jsou ti z plakátu!
Zombie koala má štíra a hada!
- Ustupte! - To je taipan. Jedovatý zabiják!
- To není pravda! - Ale je! Vemte si ji.
- Co? - Dostanete velikou odměnu!
Co uděláme?
Bože, nenech mě umřít s ošklivými zvířaty.
Tajná asociace nehezkých! Jak bylo to heslo?
- Něco ošklivého… - Ne. Ošklivý není špatný.
Ne, ošklivý je dobrý, ale… To není správně, co?
Zabijte je!
- Pospěš! - Jsem ošklivý, jsi ošklivý,
všichni bychom měli být oškliví, ošklivost je nová krása.
Rozmlaťte je!
Všichni ustupte!
Co se stalo s Hezounkem?
Haló?
Je tam někdo?
Jste přátelští čipmankové?
To nebudou čipmankové.
Snovačky.
Nikdo ani hnout.
Jejich jed je desetkrát smrtelnější než můj.
V životě jsem nebyl tak vzrušený.
Ovládej se, Franku.
Patříte k…
Tajné asociaci nehezkých?
Ano.
Pěkné tesáčky. Nejsi ten had, který…
Zabije sto lidí za deset vteřin? Jo, to jsem já.
Pořád to ráda slýchám.
Působivé. Vítejte u T.A.N.
Jsem Nožka Lučiano, kápo východního pobřeží.
Já jsem Frank. Co děláš potom?
Sežeru svého manžela.
A pak?
Jak jste nás našli?
Jacinta nám dala heslo.
Dobrá agentka. Klame úsměvem.
- Pomůžete nám projít městem? - Jistě.
A nebojte, Každý tu ví, čím jste si prošli.
Nás všechny společnost odsoudila
a vyhnala do kanalizace. U nás jste v bezpečí.
- Uf! - Uf!
Až na něj. Je to vážně hezoun.
Budeme ho muset zabít.
Je v pohodě. Je s námi.
Tak dobrá.
Ale když narazí na lichotivé osvětlení,
za nikoho neručím.
Nikam nepolezu. Zůstanu s Marií.
- Maddie. - Však jo.
- Proč jsi na nás poslal lidi? - Prý jsem smrtící a hnusný.
Že jsem jako ty.
Nemůžeš se vrátit do parku. Asi musíš zůstat s Marií.
Mám na výběr?
Můžeš se vrátit ven a nechat fanoušky, ať tě umlátí.
Byl by to skvělý titulek.
Dobře. Jdeme, dámy. Stacy, Tino Q, jste záloha.
Nikdy jsem neměl hezkého kámoše. Můžu ti říkat Háčko?
- Ne. - A utřít si o tebe zadek?
- Cože? - Ježíši, Nigeli.
Jak tě to vůbec napadlo?
- Dělal jsem si srandu! To byl vtip. - Opravdu?
Čekáme na komorníka?
Ne. Na spláchnutí.
Aha. Promiň, cože?
Páni!
- Hnus! - Jo!
Má krásná srst!
Jupí! Já lítám!
Hele, já umím plavat!
Ne, neumím.
Podívejte! Já surfuju. Mrkejte na to!
Jo, Zoe!
Opatrně, Zoe! Ta trubka vypadá rezavě.
Co je to? To je bulva? Jsem si jistý, že to je něčí oko.
Spolkl jsem to!
Slizké šupiny!
- Sundej ze mě ten kožich! - Dej pryč ty tesáky!
Je mi zle.
Mně ne, cítím se úžasně!
Má srst! Musím zavolat Martine.
Martine?
Martine, nemůžu mluvit. Padám.
Ach jo.
Tamhle, tati!
Chaz a Chazzie!
A výprodej venkovního nábytku!
Sakra! Utekli nám!
Neboj, synku.
Jednou jsem chytil deset varanů komodských
jen s pánskými spoďáry a kvasnicovou pomazánkou. Dostaneme je.
Jsou pryč.
Na zdraví.
Styď se, že nosíš kožešinu.
Hezounku!
Co to dělá?
AKTUALITA! SVĚT TRUCHLÍ PRO HEZOUNKA!
ZŮSTANEŠ NAVŽDY V NAŠICH SRDCÍCH
HARRYHO NOČNÍ SHOW
Je jen malá šance, že se vrátíš,
já to přesto nevzdám...
Dojemná pocta
Hezounkova spoludržitele Nobelovy ceny Phila Collinse.
Hrdinný koala zemřel poté, co ho vzteklinou nakazila
skupina smrtících zvířat, která je stále na útěku
a je extrémně nebezpečná.
A co nás čeká?
- Smíšek, nejroztomilejší quokka na světě. - Cože?
To je moje dečka. Ukradl mi dečku!
Vím, kde bydlíš, Smíšku! Máš to spočítaný!
Maddie, co to děláš? Nech ho být.
Zoe! Katapult!
Co je kata…
- Měj se, Nožko! - Budu vzpomínat!
Hodně štěstí!
Tati!
Chyťte se mě!
Kam zmizeli?
Tamhle!
Sakra!
No, dali jsme do toho všechno, Chazzie. Možná…
…se nabouráme do databáze a prověříme SPZ?
Cože?
- Je to dodávka ze školy. - Jenže…
Předjedeme je, když projedeme každou červenou?
To jo, ale…
Jsi nejlepší táta na světě!
Honem!
Kde to jsme?
Nevím, ale aspoň tu nejsou žádní lidé.
Až na něj a ten nevypadá moc dobře.
Hele. Sledujte.
Když muž miluje ženu…
Co se děje? Co to je za zvuk?
Myslím, že to jde zpoza toho akvária.
Ale co když je to člověk?
Žádný člověk nezpívá takhle.
Když je zlá, on to nevidí.
Má přímo andělský hlas.
V jeho očích je vždy skvělá.
I k nejlepšímu příteli se obrátí zády, když ji shazuje.
Ty bradavice jsou vlastně krásné a mají vzácný odstín topasu.
Nazdárek. Neviděl jsem vás.
Nestůjte tam. Pojďte dál. Posaďte se.
Páni. Tenhle den je čím dál škaredější.
Ahoj. Já jsem Maddie a tohle jsou mí kamarádi Frank, Zoe, Nigel a Hezounek.
A já jsem Doug. Pac na to.
To si radši tu packu ukousnu.
A to krásné stvoření ve vedlejší kleci
je moje paní Doreen.
- Takže je zadaná? - Ahoj.
Trefili mě! Bože! To byl můj ret! Umřu?
Promiňte, že vás nevítáme, ale jak vidíte, jsme vězni.
Uvěznil nás člověk.
Měl knírek?
Byla to žena, ale asi ano.
Pořád to cítím. Ropuší sliny.
To je hrůza! Je mi to moc líto.
Lidé jsou nejstrašnější tvorové na světě.
Maddie, nebuď na ně tak tvrdá. Dělají, co můžou.
Neomlouvej je, Dougu. Jsou hrozní.
Moje oko! Proč se mi to pořád děje?
Maddie?
Kdybyste nás teď pustili ven, byli bychom vám vděční.
Maddie? Na slovíčko.
Když muž…
Nechci malovat čerta na zeď,
ale to, že nesdílí klec, má možná svůj důvod.
Zoe, jsou to ropuchy a milují se.
- Komu to ublíží? - Ale…
Podívej se na ně!
Ještě, že ji našel.
Samozřejmě, že vás pustíme.
Jsem tak osamělý.
Díky, Maddie. Nikdy ti to nezapomeneme.
Jestli můžeme něco udělat…
Jsme na cestě do divočiny.
Víte, jak překročit Modré hory?
Zmiz!
Není nic jednoduššího.
Školní autobusy právě odjíždějí.
Jeden z nich určitě jede do hor.
Děti vám rády pomohou.
Jsou to zlatíčka.
Ty jo!
- Co to bylo za zvuk? - Flétna!
Jak zjistíme, který z nich jede do hor?
Sledujte modrou mašli.
Vypadám jako mimozemšťan.
Fakt to není tak zlý.
Vypadám jako příšera.
Co je na ní zvláštního?
Není jen modrá. Je to eukalyptově blankytná modř.
A všimněte si náušnic.
Má ohoz ve stylu Modrých hor.
To je neuvěřitelné, Nigeli.
- Jdeme! - Ne!
A dost! Já končím!
Unesli mě a napadli mě žraloci a pavouci.
Olízla mě ropucha.
Už dva dny jsem neviděl svou terapeutku. Nepojedu…
To bude jednodušší.
Nashle zítra.
Pojďte, jedeme.
- Pošlu ti esemesku. - Tak jo.
Já si dortík nedám, díky.
Ale sýrem nepohrdnu.
Jsme ve špatném autobusu!
Koukejte!
Mám nápad.
- Ztratili jsme Hezounka. - To je fakt škoda…
Jupí! Povedlo se!
Kruci!
Ne! Stát!
Ahoj, děti. Jsem Chaz Hunt. Hledáme smrtelně nebezpečná zvířata.
Kde jsou? Mluv, nebo tě praštím!
Jo. To už je lepší!
Jo, jako gauč je mnohem lepší než jako koala.
Snad budu v divočině šťastný tak jako teď.
Jasně, že budeš. Budeme s rodinami.
Co když je nebudeme mít rádi?
Nebo oni nás?
Nigel bývá náročný.
To je fakt.
A co je to vůbec rodina?
Nikdo z nás ji nikdy neměl. Ani nevíme, co to znamená.
Možná to znamená být s lidmi, kteří tě mají rádi, ať se děje cokoliv.
To zní jako my.
Je to tu hezké, že? Je tu ticho.
Až na ten podivně povědomý džíp, co se k nám řítí.
- Chaz a Chazzie! - Cože?
Konečně! Jsem zachráněn!
Vezete mi kondicionér?
Nepřítel před námi, tati! Sraz je ze silnice!
V klidu, synku. V tom autobuse jsou děti.
Safra!
- Chytím volant a ty tam vyskočíš! - Co?
Ještě žes mě naučil řídit, když mi bylo šest.
Nebo jim dáme signál, aby zastavili.
Vtipné, tati.
Ty jo! Je to, jako tehdá,
když jsi skočil z vrtulníku na běžícího nosorožce.
Ach jo, tak dobře.
Najeď blíž, synu.
Jdu na to! Jeď rovně! Rovně!
Tady! Jsem…
- Ahoj. - Had!
Náročné publikum.
Had!
Leze po mně pavouk!
Sednout, děti!
Jsem vyškolený krotitel zvěře
a hledám velmi nebezpečné tvory.
Ne, Franku, ne.
Smrťáčci…
Ne. Takoví nejsme. Jen…
- Uslyší vás. - Co?
Kdybyste chtěli těm škůdcům pomáhat…
připomenu vám, co umí.
Kdysi nejslavnější koala na světě. Jen v Číně měl 100 milionů fanoušků.
Sto dvacet.
Teď je mrtvý!
Hýbou se mu rty.
Ty příšery ho zavraždily.
Naštěstí pořád máme Smíška.
Ne!
Tak… kde jsou?
On se bojí, že ho kousnete.
Ale vy jste se jen ztratili, že jo?
Asi chcete zpátky do divočiny.
Super.
Díky. Ty jsi taky super.
Hodně štěstí. Hej!
Snad najdete cestu domů.
Skamarádila ses s člověkem.
Všichni asi nejsou jako Chaz.
Kde je Hezounek?
Chudáček. Nejspíš spadl z toho zrádného…
Jé!
Paráda!
Jako mráček plný nenávisti.
Já jen… Trochu víc eukalyptového oleje.
Vstávej. Musíme jít dál.
- Ne. - Prober se!
Smíšku, to jsou mí fandové. Co, audience u papeže?
- To jsi ty. - Musíme dál.
Ne!
Prosím! Hni sebou! Co nevidět tu bude Chaz.
To je dobře! Já chci domů.
Vyhodil tě z autobusu. Nevezme tě domů.
Budeš mít nový domov s našimi rodinami.
Budou nás milovat!
Jste banda nechutných zvířat. Vás nikdy nikdo milovat nebude.
Proč musíš být pořád tak zlý?
Promiň.
„Být hadem je tak těžké. Podívejte se na mě! Všichni mě nenávidí. Bú!“
Je to tak! Vidí ve mě jen zabijáka.
„Kámo! Dokáže zabít sto lidí za deset sekund!“
Jak by se ti líbilo, kdyby s tebou zacházeli jako se zrůdou?
Mě nonstop snímá kamera.
Když čůrám, civí na mě celý svět.
To je jiné. Lidé tě mají rádi. Máš dokonalý život.
Vypadám dokonale, tím pádem mám dokonalý život?
- To si myslíš? - Ne, ale…
Měl jsem jen jedinou výhodu: svůj vzhled.
A podívej, co jsi mi provedla!
Jsem o něco méně atraktivní než předtím!
Můj ty Bože.
Já chci domů!
Chci svoji dečku.
Jen si chci dát masáž a spát 17 hodin v kuse.
Hele, omlouvám se, že jsem tě odvedla z parku.
Ale klec s dečkou je pořád klec.
Tady aspoň můžeme být, kým chceme.
Nechtěl jsi nikdy být něco víc než jen krasavec?
Víc než…
Kam se poděli? Vidíš je?
Ne. Obávám se, že ten les je moc hustý. Tam je nikdy nenajdeme.
Slezte ze mě! Pryč! Fuj!
Páni! Úžasné, tati! Dostal jsi ji!
Co? Vážně?
Jo. Mám ji!
- Maddie! - Utíkejte!
Nikdy! Odjakživa nesnáším, že nosíš béžovou!
Do boje!
V duchu jsem si to představovala jinak.
Mám je, Chazzie! Všechny jsem je chytil! Dokázal jsem to!
Já to věděl, tati!
Koho zavoláte? Chaze Hunta! Jakže? Chaze Hunta!
Jo, myslím, že to chápeme. Konečně jsi tady. Vezmi mě domů.
Odpal, ty špinavá nicko!
Nicko?
A co se týče tebe, ty zrádný hade…
Ne.
- Hej! Co jí to děláš? - Neboj, Maddie.
- Ne. - Je to jen sedativum.
- Nemůžu uvěřit, že to řeknu. - Odvezu si tě živou.
Jsem oškli…
No tak to vyplivni, Hezounku!
Ne.
Jsem ošklivý, jsi ošklivý, všichni bychom měli být oškliví, ošklivost je nová krása.
Chazzie!
Nandej jim to, tati! Jsi legenda!
Nejste vy tasmánští ďáblové?
Jo. Tohle je můj kamarád Lucifer, Belzebub a já jsem Dave.
Proč nejste v Tasmánii?
Jsme na prázdninách. Rád pomůžu dalším ošklivcům.
Ne, mě se to netýká. Já jsem proslulý svou krásou.
Jasně. A já jsem francouzský pudlík.
- Jsi v pořádku? - Ano. Díky, Dave.
To byla hračka. Kluci, vysvoboďte ostatní.
Moje chlouba!
Pomoz mi, synku! Hoď mi lano! Jdou po mě divocí predátoři!
Tohle je přesně jako tehdy, když…
Hoď mi to pitomé lano!
Tahej, Chazzie!
- Fíha. Díky, Lucifere. - To bylo úžasné.
Vy Tasmánci neznáte bratra.
To byla hračka. Padáme, pánové.
Zmizíme, než se béžovokošiláč vrátí s posilou.
Díky, Hezounku. Zachránil jsi mi život.
Nech to plavat. Vážně, ani slovo. A žádné objímání.
Víš, co to znamená? Přestal jsi mě nenávidět.
Jsem Kozoroh. Nesnáším všechny.
Můžeme už jít?
Jakmile najdu soukromé letadlo, mizím odsud.
Tati, no tak! Utíkají! Vstávej!
Nemůžu. Potřebuju si odpočinout. Jsem vyprahlý. Kde mám bublinkovou vodu?
Vypili jsme ji. Tumáš.
Co to je?
Moje moč.
To mě napadlo, jak jsi stopoval ty lvy.
- Cože? - Deset dní jsi byl bez jídla a vody.
A musel ses vyválet v hnoji, aby tě lvi necítili.
Možná uděláme…
Nikdy jsem lvy nesledoval! Nebo nosorožce a vlky. Dokonce ani pitomý balík online!
Ale vyrostl jsi v divočině.
Ne, Chazzie.
Vyrostl jsem nad tetiným obchodem se spodním prádlem…
v Tampě na Floridě.
Co to máš s hlasem?
Tohle je můj hlas, můj skutečný hlas.
Víš, synku, když jsem byl malý, ostatní děti mě dost šikanovaly.
A jednoho dne
jsem viděl, jak ten Australan v televizi zápasí s krokodýlem.
Zněl jako frajer, víš?
Ty bláho! Nebezpečí!
Tak jsem začal mluvit jako on
a najednou už jsem nebyl Charlie Huntington.
Byl jsem Chaz Hunt!
Legenda z divočiny!
Respektovali mě. Nechal jsem si narůst knírek.
Přestěhoval jsem se sem a vymyslel si všechno ostatní.
Takže mámu…
Nespolkla velká krajta.
Ne. Utekla se zahradním architektem Bretem.
A všechno, co říkáš při představení?
Jak jsou ta zvířata zlá?
To sis taky vymyslel?
Ne. To je pravda pravdoucí.
Ti tvorové jsou zlí a jsem rád, že je lovíme.
Dochází mi to až teď, ale…
Tohle je moje šance všechny lži napravit.
Být hrdinou, jakého si zasloužíš. Už tě nezklamu, synu.
Dokončíme to, co jsme začali, i když to třeba bude těžké.
Postavíme se tváří v tvář nebezpečí a smrti a budeme pít vlastní moč.
Já nevím, tati.
Možná bychom měli jet domů hrát videohry.
Postavím armádu, když budu muset!
Chytnu ty zrůdy a ukážu světu, kdo opravdu jsem!
Drsný poloaustralský muž!
Možná by sis měl nejdřív obléct kalhoty.
Těmi jeskyněmi podejdete hory. Až budete v divočině,
Tajná asociace nehezkých se o vás postará.
Jsem ošklivý, jsi ošklivý, všichni bychom měli být oškliví.
Nebojte se. Pijou jen teplou krev.
Uf!
Promiň, kámo. To je trochu trapné.
Vlade! Slez mu z krku! Ty zlobivý netopýre!
Můžeme vás provést tím stádem, ale musíte s námi splynout.
Tak to pr! Za hovnivála se maskovat nebudu.
Kdo mluví o hovniválech?
Nefunguje to! Nevypadám jako koule…
Teď už jo.
Dnes je to jen o jedu. Jedovatí frčí.
Když jsme se s Deirdre daly k T.A.N.,
být ošklivý bylo výsadou.
Teď je to jen soutěž v popularitě. Prý přijali i ptakopyska!
Jsem roztomilý? Jsem ošklivý? Jsem kachna? Jsem bobr? Je to…
Nejsem prostě konfekční typ. Bacha!
Jak já tu práci nesnáším.
Jsem Chaz Hunt.
Stopuju smrtícího hada, štíra, pavouka a ještěrku.
Kdo jde se mnou?
Zkuste to vedle.
Jsem Chaz Hunt.
Stopuju smrtícího hada, štíra, pavouka a ještěrku.
Kdo jde se mnou?
Jo!
Hej! Hej!
Není vesmír úžasný?
Připadám si tak malý a bezvýznamný.
Vždyť jsme malí a bezvýznamní.
Přemýšlím, jestli nejsem Bůh. Nevypadá ten shluk hvězd jako já?
Stýská se mi po Jackie.
Určitě by to ráda viděla.
Zazpíváš tu písničku, co ti zpívala máma, když jsi byla ve vajíčku?
Spi, maličká.
Usínej.
Tělíčko teplé napínej.
Chlad tě zklidní, tak spi jen.
Už zítra je zas další den.
Mihotavý měsíc a Saturnova obloha.
Jemný vítr zpívá svou ukolébavku.
Sny jsou tu, aby tě osvobodily.
Rozbřesk tě přivede zpátky ke mně.
To je krásné.
To musí být fajn, pamatovat si mámu.
Ty si tu svou vůbec nepamatuješ?
Ne. Srazilo ji auto, hned jak jsem se narodil.
To je mi moc líto.
Jo, mně taky.
Ale pak se o mě začala starat spousta lidí.
Dokonce i Chaz. Vím, že je to blázen a psychopat,
ale na mě byl hodný.
Na tebe možná, ale na mě ne.
No, neber si to zle, ale jsi smrtelně jedovatá.
- Co? - Tak to zkrátka je.
Ty to nechápeš.
Chaz byl první, koho jsem viděla, když jsem se vylíhla.
Myslela jsem, že to něco znamená. Že mu na mně záleží.
Viděl ve mně ale jen další příšeru na své představení.
Ale to už je minulost.
Čeká nás úplně nový život.
Takový, o jakém jsme si nechávali zdát.
Začínám si myslet, že nejsi tak hrozná.
Díky, Háčko.
Ty taky ujdeš.
Znamená to, že jsme kámoši?
No, byli jsme spolu na výletě.
Viděla jsi mě bez manikúry.
Jeví se to jako logický krok.
Podívej!
Padají lupy.
Co uděláš jako první, až tam dorazíme?
Postavím klubovnu, kam budeme chodit.
Já si najdu přítelkyni.
- A co ty, Háčko? Co budeš dělat? - Ani nevím.
Tohle je poprvé v životě, co nejsem středem pozornosti.
Chci si s někým upřímně popovídat, dát si trochu jógy, možná meditaci.
Prostě setřást pozlátko slávy a krásy a…
Hezcí lidé!
Jasně. Asi tam půjdeš nebo spíš poběžíš.
Počkej! Háčko!
Nezapomínáš na něco?
Božínku! Jsem to hlupák.
- Věděla jsem, že bys jen tak... - Hej!
Jako vážně?
To je vše? Ty odcházíš?
Fajn! Tak si jdi!
Konečně jsme se ho zbavili.
Byl docela přísavka, ne?
Ani ne.
Ale jo, rozhodně byl.
Skrývá to, ale budu mu chybět.
Teda my. My mu budeme chybět.
Je v pořádku, že ti taky chybí, Maddie.
Děláš si legraci?
Víte, že je to vačnatec? Není to ani medvěd. Jak směšné!
Teď najdeme ty hory.
Už tam budeme.
Cítím to.
Voní to jako…
domov.
Koukejte! To jsou ty hory, o kterých nám vyprávěla Jackie!
Jsou tak vysoké.
A horské.
Ohnivě žlutohnědé.
Na co čekáme? Kdo bude poslední, je smrtící, nechutný, jedovatý tvor!
Juchú!
Páni! Cítíte ten písek? Pravý písek z divočiny.
A kameny nejsou z plastu.
Luxus.
Hele! Uvítací výbor.
Vypadají jako my.
Promiň, ale doba páření skončila včera.
Myslíš, že vědí, že jsme z města?
Líbí se mi ten dekor. Ty organické barvy a textury.
Teď už to vědí.
Paráda, Nigeli. Vyděsil jsi uvítací výbor.
Myslím, že to nebyl Nigel.
Do skal!
Franku! Nigeli!
Tady!
Kde je Maddie?
Rozptylte se!
Chci je živé, takže jen uspávací šipky!
Nestyď se, synku. Do toho!
Maddie?
Chyťte je!
Ne!
A mám vás!
Tatínku!
Třeseš se.
Já taky.
Dobrá práce, synu. Dostals ji.
Jsi rozený lovec.
Ale…
Tentokrát tě nemá kdo zachránit.
Jedeme!
Jo!
Aspoň jsme to zkusili, ne?
Ne!
Ne, počkej!
Vrať je zpátky!
Pomozte mi!
Prosím!
Musíme za nimi!
Ne. Tam je to moc děsivé.
Ale vy máte být naše rodiny. Kvůli vám jsme došli až sem.
Promiň, broučku, ale nikdo z nás hory nikdy neopustil.
Tak to je načase!
Jo! A když nám nepomůžete, roztrhneme vás
a ušijeme z vás boty!
- Hezounku? - Ohavná bagančata.
Levná a nechutná.
Jo, mluvím s tebou, hnědý hade! Neotáčej se zády…
Otočili se zády a prostě odešli.
Asi jsem měl být zticha.
Co tady děláš? Proč nejsi s ostatními koaly?
No, tam to nevyšlo.
Takhle jsem si to nepředstavoval.
Je to moje nejlepší kámoška, ale co ta toho sežere!
To není srst. Je to tuk. Museli jsme ji skopnout dolů.
Buď upřímná. Nemyslíš, že koalové jsou trochu povrchní?
Nepatřím k nim.
Vlastně mám pocit, že jediné místo, kam patřím… je vedle tebe.
Vážně?
Jo. Pěkně uhozené, co?
Maddie, nechám tě dvě minuty samotnou a ty je necháš chytit naše kámoše.
Já vím. Neměla jsem je sem nikdy brát.
Co uděláme?
Přivedeme je zpátky.
Jen my dva?
Proč ne? Patříme přece k T.A.N.
- Oba? - Jasně.
Tajná asociace nehezkých?
Možná je načase ten název změnit.
Co třeba Tajná asociace neobyčejných?
To zní skvěle.
Hezounku!
- Ale ne. Vydrž. - Co?
Dobře.
- Možná když… - Takhle?
Teď mě dusíš.
Tak jo.
Teď si dojdeme pro naše přátele.
A pamatuj, pokud se někdo zeptá,
jsme kaskadéři na place a hledáme maskérku.
To si vzít nemůžeme.
Jasně, že můžeme. Jen si to půjčíme.
Kromě toho mě lidi milují.
Hele! Sleduj.
Ustupte! Rozbiju sklo.
Přečti si nálepku.
„Olks éntibzoren“. A co?
Co to…
- Maddie! - Kde vzali ten čupr náklaďák?
DĚKUJI, HASIČI!
Já to říkal, neměli jsme ho učit řídit.
Skoncujeme s tím.
- Jak se k nim dostanu? - Zkus tohle.
Á, božský Phil!
Chyť volant, synu. Uvidíš skutečného hrdinu.
To je v pořádku. Nemusíš to dělat.
- Na ně! - Juchú!
- Na co si to hraje? - Na požární hadici.
Jejda!
Dostaneme vás z té schránky.
Jak? Je zamčená.
Kdo řídí to auto?
Zdá se mi to bezpečné.
Musím Chazovi sebrat klíč.
Maddie, počkej!
Omlouváme se.
- Za co? - Odvedli jsme tě od rodiny.
Vy jste mě neodvedli od rodiny.
Vy jste mě k ní přivedli. Má rodina jste vy.
- Všichni. - Všichni co? Co mi uniklo?
- Mám vás ráda. - To je milé.
A už vás nikdy neopustím!
Zase nás opustila.
Tohle má být záchrana? Ustupte, dostanu nás ven.
Nemůžeme. Je to olks éntibzoren.
Hele, Nigel je béžový.
NEROZBITNÉ SKLO
ROZBITNÉ SKLO
To není dobré, kloužu!
Kůže na mých tlapkách je moc měkká.
Dejte mě pak vycpat!
Díky, M.
- Honem, sem! - Skočte!
- Rychle! - Pohyb!
- Teď! - Pěkně!
Podívejte! Tam!
Jak to otočíme?
Za nimi!
Dohání nás!
Tak jo, už žádný pan Hodný.
Tati, to je bazuka!
Chtěl jsem ti ji dát k narozeninám, ale tohle je přednější.
Pozor!
Tati, přestaň! Prosím!
Dělám to pro tebe, Chazzie!
Blíž.
A mám vás!
Ahoj, kámo. Den jako stvořený.
Agamy límcové, škorpioni, útočná formace!
- Koukejte! - To jsou oni. Přišli!
Přišli jste.
To rodiny dělají, zlato. Pomáhají si.
To ti nikdo neřekl? A je to lepší než se celý den válet na skále.
Ale ne! To je Skylar. Co tady dělají?
…praskla by pod ní větev. Aspoň prý nemá blechy.
To ať povídá jinde… Počkat.
Tohle není Keishina oslava? Takže…
Je mi jí líto. Bývala milá,
přátelily jsme se, ale… Fuj, hnus!
Spíš jsem byla módní poradkyně.
Do boje! Pěkně do nich!
To je ale tanečník!
Tak to prostě je. Zvykej si.
To je ten člověk, co mi zabil bratra. Ten chlupatý ret bych poznal kdekoli.
Koule trusu jsou připraveny.
Tohle je za Duncana.
Opřete se do toho!
Raz, dva, tři!
- Kruci! - Ajaj!
Uf!
Jsme v bezpečí. Je tu ovšem zrádný útes.
Brzdy!
- Jsem tak z formy! - Háčko!
Odteď si křečků vážím!
- Seskoč! - Nemůžu!
- Skoč! - Nemůžu.
Skoč!
Mám tě!
Chazzie! Jsi v bezpečí.
Chazzie?
Tatínku!
Vydrž, synku. Už jdu.
Dobře. Jen…
Rychle! Podložte to něčím.
Stello!
Neubližuj mému synovi, ty zrůdo!
Jsem nejsmrtelnější had na planetě. Jedna kapka mého jedu zabije sto lidí.
Ale zrůda nejsem.
Tatínku!
Je mi to tak líto! Málem jsem tě ztratil!
To nic, tati. Bude to v pořádku.
Dokázali jsme to! Zachránili jsme ho.
Ty jsi zhubla?
M? M!
Je prázdná! Má kamarádka je slupka! Roztavila se!
Ale Háčko, to je jen má stará kůže!
Jsem tady.
Ty jo!
Jo. To dělá pořád.
Jo, je to dost hnusný.
Maddie, jsi tak krásná.
Díky, Háčko.
Vždycky byla krásná. Jen sis toho nikdy nevšiml.
Vypíchneš mu oko.
- Jsem v jeho uchu. - Teď mě dusíš.
Asi jsem ho kousla.
- A je to. - To bylo trapné.
- Promiň. - Nic se neděje. Byl to hektický týden.
Děkuji ti.
Nemáš za co.
Co budeme dělat teď?
Půjdeme domů.
Kde to je?
Proč se nezeptáme jich?
Co se stalo s větvičkou?
Prostě rupla.
Hele! To jsou Doug a Doreen!
Ahoj. Dokázali jste to! Skvělá práce.
Jé!
- Kdo to je? - Naše děti.
- Stihli jste je od úterý? - Znáte Douga.
To je Braden, Haden, Jaden…
Jsou tak rozkošní!
Cože? Ne! Na mě ne!
…Terry, Tiffany, Tammy, Chevy…
Ale Dougu!
Šéfka Tajné asociace nehezkých vám chce osobně poblahopřát.
- Šéfka? - Jistě!
Kdo podle vás řekl těm agentům, aby na vás dávali pozor?
Ahoj, drobotino.
Jackie!
Vždyť jsme viděli, jak tě odvážejí!
Ale prosím vás!
Vedu přece mezinárodní záchranný tým.
Našla jsem pár chytrých způsobů, jak utéct.
Takže jsi na nás celou dobu dohlížela?
Tak to matky dělají, lásko.
Ty ropuší sliny asi nedělají mé srsti dobře.
Nebo jí snad prospívají? Zkoumal to někdy někdo?
Pojďme domů.
Běžte pryč!
Uznáváme domorodé národy Austrálie
a oslavujeme jejich trvalé spojení se zemí, věděním a příběhy.
Tímto vzdáváme úctu Starším,
původním obyvatelům a strážcům této krajiny.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková