Downloaded from YTS.MX
- [pittyenés] - [nő] Tesó, emlékszel Obamára?
[férfi] Nem, ki az?
Official YIFY movies site: YTS.MX
[nő fújtat] Seggfej! Emlékszel, ne szórakozz!
- [férfi] Barack Obama, ja, beugrott. - [nő] Pontosan.
Barack Hussein, ami, megjegyzem, a legdurvább második név a világon.
Mintha az én második nevem Gambino maffiadinasztia lenne.
- Igazi gengszter. De komolyan! - [férfi nevet]
- Ja, és Newportsot szív. - [nő] Newportsot?
[férfi] Mi mást kell még tudni?
Az Egyesült Államok elnöke Newportsot szív,
szóval az én emberem.
[nő] Mondhatjuk.
A drogos körökben legkedveltebb cigimárkát szívja.
[férfi nevet]
[nő] Pont ezért bírom Barackot, egy igazi jelképpé nőtte ki magát.
Olyan, mint Jézus.
Úgy tekinthetsz rá, ahogy neked leginkább kedves.
- [férfi hümmög] - [nő] Az enyém incselkedik férfiakkal.
- [férfi nevet] - [nő] De csak ha kokón van.
Érted, hogy értem!
Nem szokott sokat kokózni, csak egy kis körömhegynyit néha.
Azt is csak tényleg különleges alkalmakkor,
ha valamit ünnepel.
„Most tolok egy kis kokót és pasikkal kavarok.”
[férfi] A te Barackod azért kokózik, hogy pasikkal kavarhasson? Vagy…
- [nő] Persze. - [férfi] Jó, értem.
Szóval így van mentsége: „Csak a kokó miatt volt, nem gáz.”
- [nő] Aha. - [férfi] Oké.
Miközben aznap alapból meleg lábbal kelt.
- [nő] „Ma este buzulok.” - [férfi] Értem.
- [nő nevetve] „Adj egy körömhegynyit!” - [férfi kuncog] Ja.
- [a Leikeli47 „Chitty Bang” c. dala szól] - [vokálozás]
[nő] Jó napot, jó napot, újra itt a Mo és EZ show!
Tőlem balra a legjobb zsidó cimbim, EZ!
Úgy, úgy!
- 2014, tesó! A legjobb év! - Hihetetlen.
- Meek Mill Nickivel volt. - [hümmög]
Bobby Shmurda coming outolt, majd aratott.
- [kuncog] - Akkor volt a jegesvödör-kihívás.
- [Mo] Ja, ja, igen. - [EZ] Mire gyújtöttek? ALS?
Komolyan, az ALS a legjobban kereső betegség.
- [nevet] - Többet keresett akkor, mint LeBron.
- Az ALS együtt hajókázott Beyoncéékkal. - [nevetve] Igaz.
Jay-Z megmutatta neki, milyen, ha gazdag vagy.
A BLM-mozgalom nagyon komollyá vált mára.
A csapból is az folyik, igen.
Olyan, mintha ugyanazok csinálnák neki a marketinget, akik a ketónak is.
- [nevet] - Van mindenből fekete.
Ott van a fekete iCarly, a fekete Wonder Years,
ami ugyanakkor játszódik, mint az eredeti.
Azt hiszik, érdekel, ahogy a fekete Kevin Arnoldot
fél órán át fröcskölik egy slaggal minden áldott pénteken.
[nevetnek]
Hát, szerintem amint egy fekete aranyérmet nyer úszásban,
nagyjából eláshatjuk a faji kérdést.
Ja, az egyik olimpián volt egy fekete vívó csóka, a legutóbbin.
- Hát, mondom: „Ez már sok!” - [nevet] „Azért ez már túlzás!”
- „Belépett, lépjen hátra!” - [nevet]
Mint amikor levették a konföderációs zászlókat a NASCAR-on.
„Hagyjátok meg nekik!
Ha túl sokat akartok túl hirtelen, ledobják a láncot.”
- [nevet] - Vágod?
A MAGADFÉLÉK
SKIRBALL KULTURÁLIS KÖZPONT
[éneklés folytatódik]
- Foglaljatok helyet! - [EZ] Úristen!
Legalább 45 percig álltunk.
- Volt már ez ilyen hosszú? - [nő csitít]
Ezzel a bűnbánat végéhez érkeztünk,
melyet együtt, közösen teszünk.
- Felelősséggel tartozunk a… - [nő 2 kuncog]
Anya, miért kell ilyen ruhában lennem,
ha ő úgy öltözik, mintha egy fesztiválon lenne?
[rabbi] …felelősséggel tartozunk azért, ahogy…
Ezra, hol hagytad a kipád?
Basszus! A kocsiban maradt.
Oké. Drágám, nem vagyok maradi, oké?
Senki sem tart maradinak, mindenki szerint menő vagyok.
- Vágom. - [nyög]
A legtöbbek szerint nagyon is fiatalos vagyok.
„Én megértem.” Tudom, kifejezed a saját személyiséged
ezekkel a graffitikkel a bőrödön. Oké, értem.
De attól még jom kippur van, az isten áldjon meg!
Először is, ne használj légidézőjelet, amikor azt mondod, megérted!
Másodszor, ha valaki azt mondja: „Menő vagyok, megértem,”
az tuti nem menő, nem is érti.
- Különben nem mondana ilyet. - Ez nem igaz.
Téged nem lehet majd a zsidó temetőbe temetni.
Bubby, úgy imádlak! Minden tisztelettel,
de már halott leszek.
Totál leszarom, hova temetnek, tisztelettel.
Csak fogd a hamvaimat, és húzd le a klotyón
a Dodger Stadionban, tisztelettel!
Ó, már a Dodgersszel szemben is tiszteletlen vagy?
Engem majd Rihanna mellé temessetek!
- [anya] Rihanna? - [férfi] Miért ne?
Saját kezűleg kaparom le a tetoválásaidat,
és egy fehér dupla koporsóban temetlek magam mellé.
- Oké, jól hangzik? - Jól hangzik.
Jól hangzik.
[rabbi] …és engesztelést kértünk…
[anya sóhajt]
Kösz szépen, ez kedves volt.
Úgy nézel ki, mint aki elhagyta a gyerekét a Coachellán.
Te pedig úgy, mint a Roxfort héber változatának igazgatója.
Te meg, mint a fiatal Hulk Hogan.
Áruld el! Miről beszélgettek a rabbival a kocsiban,
amikor épp a rabbi boszorkák ruhaboltjába mentek?
Rádiót hallgattok, vagy komoly eszmecsere megy?
[hiphopzene szól]
[nyüzsgés]
- Ezra! [nevet] - [Ezra] Jó napot, helló!
- Minden oké? - Hány éves is vagy?
Már… Már 35 vagyok.
Van barátnőd?
Nincs.
Olyan fitymálva mondod, mintha az rossz lenne.
Talán nem szereted a puncit?
Hát, a maga szájából hallva a „punci” szót
megkérdőjelezem, hogy szeretem-e.
2022 van!
Mi van, ha a srác csak jobban szereti a kóser virslit pippantani?
Oké, tudom, hogy próbál progresszív lenni, de baromi homofóbnak hangzik.
Azért… jó volt találkozni, és, öö, éljenek, éljenek jó sokáig!
- [férfi] Kiskomám, szevasz! Szia! - Helló, doki!
Hogy van a péniszed?
Öö, azt hiszem… azt hiszem, jól.
- Igen? Jó, figyelj! Gyere velem! - Asszem…
Menjünk be a vécébe, és gyorsan ránézek! Oké?
- Nem, kösz. - Ne, ne, semmi baj, nyugalom!
Ne… Ne aggódj! Ez szívesség.
Nem fogok érte pénzt kérni.
- Ja, nem, nem a pénz az, ami aggaszt. - Ó!
- Inkább az ötlet maga. - Értem.
- Biztos? Megnézem… - [nagymama] Doktor!
A fogaim megint kezdenek elkuszálódni.
[doktor] Á, csak nyisd ki a szád, jó nagyra!
- [anya] Ezzy! - [Ezra hümmög]
Légyszi, ne reagálj feltűnően!
- De Kim Glassman ott áll kicsit hátrébb. - [hümmög]
És folyamatosan téged stíröl.
- Most is, látod? - Aha.
Épp most szerzett doktorátust a Harvardon,
és baromira dögös.
Ott van, nézd csak! Látod?
Ja, és ő is pont látta, hogy felé mutogatsz…
- Nem is látta, nem láthatta. - [Ezra] De. Száz százalék, hogy látta.
Megvan minden itt, itt is, minden egyben.
Ja, ja, tetszik a teste és az agya is?
- Igen. Igen. - Oké.
Ja, asszem, a régi fogszabályzós dokim
szexuálisan próbált közelíteni hozzám az előbb.
Ki? Ó, Green doktor?
- Igen, Green doktor. - Ja, igen, ő most nagy kalamajkában van.
- Kalamajkában? - Igen, nagyon nagy bajban.
- Ja. - Oké, és ez köztudott?
[beszívja a levegőt] Hát, igen, de még nem ítélték el.
Mondjuk, alig négy másodpercet beszéltünk,
és már a vécébe hívott, hogy megnézze a farkam.
Azt hiszem, hajlok afelé, hogy a vádlóinak van igaza, de…
Én meg azt hiszem, hogy van igazságszolgáltatás,
és azt kell tiszteletben tartani.
- Oké. - Igen.
Tehát te az ő oldalán állsz? Értem. Oké.
Hát, tudod…
Ártatlan, amíg mást nem bizonyítanak, én ebben hiszek, és szerintem te is.
- Pontosan. Én asszem, most lepattanok. - Igaz?
- Épp elég volt idén a jom kippurból. - Drágám, szeretlek!
- Szeretlek, nagyon szép vagy ma. - Imádlak, kicsi fiam!
Anyukád azt mondta, befektetéssel foglalkozol.
Igen, bróker vagyok.
Hát, az biztosan izgalmas, hogy mindig olyan sok pénz megy át a kezed között.
Az, de azért nem az álommelóm.
Akkor mi az?
Kinevetsz, ha elmondom.
- [nevet] - Ó!
Ugye nem reikivel foglalkozol, vagy ilyesmi?
Nem, nem. A haverommal van egy podcastunk.
[nevet]
[krákog] Komolyan?
Igen. Igen.
És mi a témátok?
A kultúra.
Milyen kultúra?
Tudod, kultúra.
Zene, divat meg sport.
Csak mert Los Angeles-i zsidó vagy. Mit tudsz te a kultúráról?
A kóser kajáról talán, de… [nevet]
[hümmög, kuncog]
- [tovább nevet] - [hümmög]
[szürcsöl]
Ez jó volt.
Őszintén, lassan kezdem azt hinni,
sosem ismerek meg olyan nőt, aki megért.
Tesó, abba kell hagynod ezt a szánalmas sóvárgást!
Undorító!
Még sosem láttam faszit ennyire erőlködni,
hogy kapcsolata legyen, kivéve Drake-et.
Már a Views albumra gondolok.
Pont úgy érzek, mint Drake.
Mintha egyedül lennék, és egy torontói épületről
lógatnám alá a lábam,
azon tűnődve, milyen, ha valaki társra talál.
Pont így érzek.
Hát, akkor legyél szíves mélyebbre kotorni a cuki zsidó szívecskédben,
és szedd elő a CLB-Drake-et, oké?
Certified Lover Boy-energia kell ide.
De bennem nincs meg az az igazi hősszerelmes energia.
Mélyebben sem, én… Én konkrétan… Konkrétan Take Care-Drake vagyok.
Egy olasz étteremben ülök tök egyedül,
egy rakás apróval, Manischewitzet vedelve,
és azon tűnődve, mi a fasz kell ahhoz,
hogy az én boldogságom és lelki társam végre megtaláljon.
Mármint ha objektíven nézek a barátságunkra,
úgy érzem, hogy te egy kicsit Pusha T vagy irányomban,
pedig nekem Future-re van szükségem.
Együttműködés kell, nem kritizálás.
De talán pont a megfélemlítés kell, tesó.
Valaki, aki irányba állít. Mert most még csak nem is Take Care-Drake vagy,
hanem a „Houstatlantavegas”-Drake.
Aki siránkozik a táncoslányok után, nincs szakálla…
Nagy felső ajak…
Szedd össze végre magad!
Jogos, ja…
Leszek inkább CLB-Drake.
[Mo] Nem lesz gond,
csak rá kell találnod az emberedre.
Aki tudja, hogy kell szörfözni, de akinek a tánc is megy.
[hiphopzene szól]
- Tudok segíteni? - [fújtat] Istenem! Nem, megoldom.
Ne már, miért viselkedsz így? Mintha blokkoltál volna.
Öö, nem blokkoltalak. Nem csinálok ilyen furi hülyeségeket.
- Akkor változott a telefonszámod? - [sóhajt] Igen.
Jó, jó, jó, jó, és ez szerinted nem furi?
Chris, akarod tudni, kettőnk közt miért nem működik a dolog?
Igen. Én-én-én-én nagyon is akarom tudni.
Mert képtelen vagy őszinte lenni.
Azt mondod, amit szerinted hallani akarok, és ez az egész baromi mű.
És úgy érzem, nem is látod, hogy igazából ki vagyok.
[fújtat] Mást sem teszek, mindenhol téged látlak.
Figyelem a feltöltéseid, és épp most is téged nézlek.
Tudod, mit? Pont, ahogy James Baldwin mondta.
„Bármely társadalom legveszélyesebb kreációja az ember,
kinek nincs vesztenivalója.”
Nekem sincs vesztenivalóm, ha téged elveszítettelek.
[sóhajt] Jól van, add ide a telefonod!
Ne már! Én meg csak itt tépem a szám.
Azért vicces csak, mert apukám imádja James Baldwint,
és pont ez az egyik kedvenc idézete.
Itt is van egy üzi apámtól neked, hogy pontosan ezt az idézetet mondjad nekem.
Apukád és én ugyanabba a könyvklubba járunk.
- Nem is… - [nő] Písz!
- Csá, Chris! - Csak információt cserélünk.
- [nő] Menj haza! - Bemutatjuk egymásnak a kedvenc íróinkat.
[motor beindul]
- Ra-Ra! - [nő] Ne hívjál így!
- [Chris] Ra… - [nő] Annyira gáz!
- [hiphopzene szól] - [vokálozás]
[férfiak és nők nyüzsögnek]
[férfi] Épp tegnap este vettem belőle.
[nevet] Itt is van, a nyugat legnagyobb faroklóbálója!
[Ezra] Itt is van!
Neked is… Magának is nagy lengő pénisze van, haver.
A nagyfőnök!
Bizarr irányba vitted, Ezra.
A fenébe, mindegy! Ami volt, elmúlt, igaz?
Nekem nem megy jól a köszöngetés, szóval…
Csak mondd, hogy: „Helló!”
- Helló! - Vedd fel a ritmust! „Helló!”
- Lóbálom. - [főnök] „Csá, főnök!”
- Csá, főnök! - „Pajti. Góré.”
„Faszi.” Ó, azt ne!
Nagy faszú góré!
Akkor amit te mondanál.
„Itt is van, a nyugat legnagyobb faroklóbálója!”
Itt is van! Nagy péniszed van.
- Baszki, haver, bocsi! Én… - Nem is akartam kezet fogni.
Túlgondolod a köszönést.
Oké.
Mit válaszolsz, ha ennyit mondok: „Kurvára szép az idő”?
Legyen neked is szép időd!
Ezt mondanád?
Nem tudom! Én…
Felejtsd el, csak vedd fel a telefont! Gyerünk!
- Már értem, vágom. - Ketyeg az óra, gyerünk!
- Vedd már fel! - Gyerünk, adjuk el a szajrét!
Te vagy a király!
- [főnök] Láss neki! - Nyomuljunk, bébi!
Mani, mani, mani, bébi!
[Fousheé „Gold Fronts” című dala szól]
[motor felpörög]
- [GPS] Forduljon meg! - [kerékcsikorgás]
Majd forduljon balra, és újra forduljon meg!
Mi van? [fújtat]
[GPS] Forduljon meg! Majd forduljon balra,
- és újra forduljon meg! - Mi a fasz?
- [GPS] Majd forduljon balra… - [felsikít]
- Mi az isten? Mit művel velem? - Szálljon ki!
- Kifelé! Segítség! Megtámadtak! - Elég már!
- Nem, maga támadt meg engem! Állj! - Kifelé!
- Kérem, nyugi! Semmi gond, oké? - [nyöszörög]
De nem fogok öt csillagot adni. Ezt jól elcseszte.
Bassza meg! Én nem vagyok Uber-sofőr!
Nem az?
Nem vagyok. Épp dolgozni megyek, maga szatír!
- [GPS] Forduljon meg… - [sóhajt] Ó, picsába!
Úgy sajnálom!
Dehogy sajnálja.
Látott egy fekete nőt egy olcsóbb kocsiban,
és úgy érezte, istenadta fehér joga
behuppanni, és megmondani, hová menjek.
Csak a szokásos sztori, maga rasszista segg! Kifelé!
Tudom, hogy ez rasszizmusnak tűnhet.
- [fújtat] - De nem az.
Mert… Mert az én Uber-sofőröm is fekete hölgy egy Mini Cooperrel.
A neve Hyacinth Ajanlekoko…
- Ó, váó! - …Butatembe.
- Igen. - Oké.
És gondolom, Hájinszent vagy micsoda pont így néz ki, mivel mind egyformák vagyunk.
Mármint konkrétan kurvára! Mintha ikrek lennének.
[nő] Úristen, hé! Tényleg hasonlít rám.
Szerintem egyezik a DNS-ük.
Meg kéne ismerkedniük.
- Oké… - Persze maga, mondjuk, sokkal szebb nála.
Uram, kiszállna a kocsimból, kérem? Köszönöm!
Jó, jó, várjon! Sajnálom! Sajnálom.
Ez kész őrület volt.
Hadd engeszteljem ki! Ismerem a városnak ezt a részét.
Segítek, elvezetem, ahova megy.
Ki mondta, hogy eltévedtem?
[GPS] Forduljon meg! Majd forduljon balra,
és újra forduljon meg!
- Nézze, oké, de lehetne, hogy siessünk? - [kuncog]
Mert nem késhetek el a melóból.
[Ezra] Hogyne.
- Csak menjünk jobbra a lámpánál! - Oké.
De ez nem a Miss Daisy sofőrje, jól van?
- Oké. - [nő] Ne öljön meg!
[Ezra] Eszem ágában sincs. Maga ne öljön meg engem!
- [nő] Nem fogom. - [Ezra] Az imént majdnem agyonvert.
[nő] Mivel nem ismerem, basszus!
[Ezra] Jó, én Ezra vagyok. És ön?
- [nő] Amira. - [Ezra kuncog]
[Nipsey Hussle „Last Time That I Checc'd” című dala szól]
[férfi] Ki az az Ezra?
Hahó! Basszus, miért is kíváncsiskodsz?
[férfi] Itt lóbálod a telód az orrom előtt.
Ezra egy srác, akivel találkoztam, és akivel ebédelni fogok.
Milyen név az, hogy Ezra?
Talán valami harmadik generációs polgárjogi aktivista,
vagy egy ilyen békeharcos nigga?
[kuncog] Nem, hanem ő… ő fehér.
Hogy fehér?
- Nigga! - Kuss már!
Bocs! Csak ez nálad új.
- Tudom. - Nem hangzik rosszul.
Először is, tudod, jobb, ha Akbarnak ezt inkább nem mondod. Jézus…
Hát, csak hogy tudd,
nem apa jóváhagyásával randizom, oké? Felnőtt vagyok.
[James Brown „The Payback” című dala szól]
FRED HAMPTONT MEGGYILKOLTÁK
[férfi] Oké, elmondhatod.
Ó, szia, apuci!
- Mizu? - Adj egy puszit!
Mi a helyzet, kölyök?
- Csak a szokásos. - Ja.
Figyeljetek! Igaz, vagy csak beképzelem,
hogy a feketék haja mostanában egyre göndörebb és göndörebb?
Nézzétek! Mindenki haja.
Itt ez a sok ember, mind hullámos.
Kivéve az a faszi.
Valójában nekem van itt a legbolyhosabb hajam.
- [Amira nyelvvel csettint] - És büszke vagyok rá.
- [kuncog] - De már én vagyok a legsötétebb is?
Nincs egy rendes koromfekete nigger sem itt.
Régen, ha beléptél valahova,
inkább csak olyanokat láttál.
Az én időmben, tudod, nigger mindenhol. Most meg…
Végül mindenki úgy néz majd ki, mint Bruno Mars.
Hamarabb, mint gondolnád.
Ezt hogy értsem?
Mesélsz a palidról, Amira?
- Kussoljál, Omar! - [Omar] Ó, oké.
Kire gondolsz? Chrisre?
Ja, nem, apa, nem Chris, nem.
- Nem Chris. - Nem Chris?
De muszlim, ugye?
Öö, igen. Afrikai.
- Aha, ja. - [Amira] Határozottan afrikai.
És, öö, muszlim, azt hiszem.
Szunnita vagy nemzeti?
Sz-szunnita.
Hát, azokkal jobb vigyázni. Mint a Lakers-rajongók.
Fingjuk sincs a kosárlabdáról, mégis ott kalimpálnak a stadionban,
hátha benne lesznek a tévében.
Ez nem inkább a nemzetiekre illene?
Ők azok, akik épp csak felfedezték a vallást.
Kussolj, hülye gyerek!
Te meg mit iszol?
Trópusi banános tejszín méhpollennel. Finom.
Méhpollen? Az meg minek neked?
Azzal szórják meg, ha épp nincs pillangópor?
Ezért utálom a világot napról napra jobban.
Ez a hely régen a mi helyünk volt.
Míg a fehérek rá nem jöttek,
hogy nem elég, hogy Magic Johnson és dr. Sebi meggyógyítják az AIDS-et,
már a sütijeink és turmixaink is finomak.
Ja, de nem inkább örülnünk kellene, amiért támogatják a termékeinket?
Na de milyen áron, Amira?
Öö, pénzügyi szabadság, kulturális fennhatóság, piacbővítés…
Egy nap valaki ki fogja verni a fogaidat, gyerek.
[Amira kuncog]
Mindenképp imádkozz majd a sráccal!
Így találkoztam anyáddal.
Együtt imádkoztunk, és tudtuk, egymásnak teremtettek.
- [Amira hümmög] - Nem az autószerelőnél,
amikor visszavittél egy fél flakon sűrített levegőt?
Nem, anyátokkal
az Úr és az ima iránti közös szeretetünk nyomán estünk szerelembe.
- [Amira hümmög] - [apa] Mindig mondom nektek:
hogyha a hited a helyére kerül, a szíved is követi.
[hümmög]
Akkor az autószerelőset én találtam ki?
Neked meg mi a fasz bajod van, mi?
[Meek Mill „Classic” című dala szól]
Na, álljunk meg! Egy „fekete” fekete csajszi az?
Hát, én nem pont így mondanám, de…
Ne már… Haver, egy igazit fogtál ki?
Ezt nem hiszem el!
De várjunk! Ez nagyon nem a te súlycsoportod.
Ha az, aminek mondja magát,
akkor tuti, hogy kakaóvaj- és reménykedésillatú.
- Vegyél vissza a lendületből! - Ez mit jelent?
[Mo fújtat] Remélem, senki nem végzi hullaként.
Hullaként?
Ja, haver.
Ilyen társadalmi helyzetben,
ilyen intenzív faji ellentétek közepette, ami itt folyik,
képes vagy egy ilyen húzásra?
Merész, haver. Nagyon merész.
Ez nem merész húzás, Mo.
Ez… Ez nem egy új trendi cucc,
mint, mondjuk, egy batikolt melegítő, hanem egy személy.
Összefutottam egy nővel, akit érdekesnek találtam,
és ő más, mint bárki, akit ismerek, szóval randira hívtam. Nem ügy.
Hé! Mondd, hogy nem vettél batikolt melegítőt!
Köszönöm!
- [Amira krákog] - [sóhajt]
Csinos vagy.
Ó, köszönöm!
Jó ez a gönc.
Köszönöm! Te magad is jól nézel ki.
Az egy Gucci papucs?
Ja. Miért? Csak nem cikizni akarsz?
Nem, dehogy próbállak cikizni, egyáltalán nem. Szerintem baromi menő.
Ez a tökéletes lábbeli egy első randira.
Ja, hogy ez egy randi?
Aha. Mármint két felnőtt,
legalább egyikük azért jött, mert szeretné megismerni a másikat.
Egy megadott helyen találkoznak egy megbeszélt időpontban.
Ha megkérdezem Sirit: „Siri, mi az a randi?”,
pont ezt a szöveget nyomná ő is nekem.
„Nyomná”? Aha.
[kuncog] Jól van, Ezra.
- Próbálsz bevágódni nálam? Bátor. - [kuncog]
És sosem mondanék rosszat a papucsodra.
Ha neked tetszik, akkor tetszik.
Szerintem senkit sem szabad beskatulyázni semmiért.
Ez igaz. Egyetértek veled.
[Childish Gambino és Brittany Howard „Stay High” című dala szól]
[kivehetetlen beszélgetés]
[nevet]
[Amira] …nem is tudta a nevem.
[beszélgetés folytatódik]
[beszélgetés és nevetgélés folytatódik]
[nevet]
[nevetgélés folytatódik]
[beszélgetnek]
- [Amira nevet] - [Ezra] Tudom, tudom…
[Amira] Úristen! Istenem, olyan, mint egy erődítmény!
[Ezra] Édes! Tudod, mik vagyunk mi? Édesek vagyunk.
- [Amira nevet] Édesek vagyunk. Te jó ég! - Igen. [nevet]
- [Amira] Lökött vagy! - Olyan, mint egy kis sátor.
[Amira] Még sohasem csináltam ilyet.
Szóval még ezelőtt sosem jártál ilyen kreatív takaróépítésszel?
Sosem. Ahogy olyannal sem, aki ilyen cuki.
[Ezra] Igen, de ismerd el, hogy jó!
Olyan itt, mintha egy saját világunk lenne.
Tényleg olyan érzés, mint egy saját kis világ.
Tegyünk be zenét, válasszunk egy közös dalt!
- [Ezra] Igen? - [hümmög]
Jó. Valami kívánság?
Nem, rád bízom.
Mit szólnál ehhez?
[Daniel Caesar és H.E.R. „Best Part” című dala szól]
Ó, ezt imádom!
Tényleg?
[Amira hümmög]
Na, figyelj!
Én nem fekszem le csak úgy akárkivel,
szóval, ha tetszik, ha nem,
most már együtt kell maradnunk.
Hát, hihetetlen, de pont hasonlót akartam mondani.
Talán kevésbé gimis verzióban, valamivel érettebben, de…
Jó. Te vagy a csajom, ne már!
Amúgy is tudod.
- Szinte megőrülsz értem. - Na!
Én őrülök meg érted?
- Aha. - Oké.
Elég sok cuccot hagysz itt nálam.
A judaizmus, a nagyzolás…
Ettől beindulok.
- Most azonnal kérek egy lazacos bagelt! - [nevet]
Most mit csinálsz?
Kicsit fura vagy!
- Lefogni se tudlak! - [nevet]
Hallgass!
HAT HÓNAPPAL KÉSŐBB
Azt hiszem, kicsit izgulok.
Ne,, ne izgulj! Én izgulok.
De te miért izgulsz?
Mert őrült családom van.
Mindenkinek őrült a családja.
- Nem. Ők tényleg. - [ajtócsengő szól]
- [nevetve] Helló! Ó! - [Ezra] Szia, anya! Ó! Szia!
- [nevet] - Helló!
- Bemutatom Amirát. - [levegőért kap]
Amira, ő az anyukám, Shelley.
Helló, Miss Shelley!
- Örülök a találkozásnak! - Ó! Miss Shelley?
Ó, anyukám megölne, ha nem adnám meg a megfelelő tiszteletet. Szóval…
Ó! Természetesen, ahogy te helyesnek érzed. Nekem úgy jó.
Ó, te jó ég, hát te annyira gyönyörű vagy!
Imádom a hajad, és főleg a körmeidet.
Na, és micsoda gyűrűk!
- Imádom! [kuncog] - Köszönöm.
- És a medáljaitok a nevetekkel!
És hogy tetszik a fülcimpája és a talpának a közepe?
- Ó, hallgass! Imád szarakodni velem. - [Amira nevet]
De a fülcimpáid is elég jók.
- [nevet] Tényleg! Gyertek, gyertek! - [nevet]
- [Shelley] Úgy örülök! Imádom! - Jó kezdés.
Drágám! Drágám, gyere, itt van „Ammíra”!
Remélem, jól ejtettem ki. „Ammíra.”
- Igen, csak Amira. Örvendek! - Amira? Arnold vagyok.
Gyertek, gyertek, üljetek le!
- Öö, Amira. Igen! - [Amira] Igen.
[Shelley] Van egy kis sajt meg keksz, de ha kértek valami mást,
elküldöm Lupitát a Whole Foodsba. Ne aggódj!
Amúgy is el kell mennie itthonról, mert elhozza a ruháimat a tisztítóból.
Ő, öö, ő Guatemalából jött.
[hadar] Mármint, öö, Lupita.
Öö, de mintha a testvérem lenne.
Igazából, mintha csak egy családtag lenne.
Szóval, ő ezt nem is munkaként fogja fel. Tényleg.
[Amira kuncog]
Szerintem pedig munkaként fogja fel.
Lupita biztosan nem csak azért jár ide, mert szívességet akar tenni.
Vagy nem kér egy fityinget sem? Mármint…
- [nevet} Ó, ne már! - [Ezra] Tudom, csak úgy mondom.
- [Shelley] Persze, persze, tudom. - Ja.
Köszönöm, de arra nincs semmi szükség.
- Ez nagyon jól néz ki. - [tátog]
- Köszönjük. [kuncog] - [Shelley] Ó, csodálatos!
Szóval, úgy hallottam, stylist vagy.
Ja, majdnem, én, öö… jelmeztervező vagyok,
- de az is hasonló. - [mindketten] Ó!
- Értem. - Neki van a legjobb stílusa.
[nevetve] Köszi!
[Shelley] Hát, ezt megállapíthatjuk, igen.
Igazából, én magam is foglalkozom stylinggal, szóval ez közös bennünk.
- [Amira] Tényleg? - [Shelley] Igen!
Ó, Ezra sosem mesélt nekem erről.
Tudom, mivel teljes mértékben hazugság. Most hallok róla először. Szóval…
Nem, nem, nem, nem! Magamat öltöztetem, és apát, vagyis Arnoldot.
- Meg néhány barátunkat. - Oké.
Igen, én… auditálom a szekrényüket.
Ó! Értem. És ez hogy működik?
Hát, öö, a ruhatáruk kurátora vagyok…
Szanál.
[Shelley] Pontosan. Ja, és el szoktam adományozni a ruhákat.
Szóval úgy tartják, különösen jó ízlésem van, és…
Mármint nem dicsekedni akarok, ez elég rosszul jött ki.
[nevetgélnek]
Nos, hát, öö, Amira! Honnan származol?
- [Amira] Innen. - Ó!
Vagyis Baldwin Hills városrészből.
Oké, Baldwin Hills.
Hát, az nem semmi, igen.
Ha jól tudom, Mike…
öö, Magic Johnson rengeteg csodás dolgot tett azért a városrészért.
[Arnold] Magic! Micsoda játékos!
Az a gyermeki lelkesedés, amivel játszott!
- Á, igen, sportoló! - Az a mosoly!
- [Shelley] Igen, varázslatos a mosolya. - [Arnold] Igen.
[Shelley] Egyszer láttam őt a szupermarketben.
- Nagyon magas. - [kifújja a levegőt]
Emlékszem, hogy volt egy ingatlanlehetőségünk arrafelé,
- nagyjából 15 évvel ezelőtt, de… [fújtat] - [nyög] Ja, igen.
- …Arnold tiltakozott. - [lövést utánoz]
Kár, hogy lemaradtatok a dzsentrifikáció egyik első hullámáról.
Egy rakás embert kisemmizhettetek volna a nyomi árakkal.
[nevetgél] Oké, ő pedig a bájos és határozott véleményű lányom, Liza.
Gyere, köszönj a bátyád új barátnőjének!
Szia!
Szia! [nevetgél]
Mármint
cső!
Oké.
Vegyél vissza!
[nevetgélnek]
- Amira már elkelt. [nevetgél] - [Amira nevetgél]
Öö, Liza meleg. Queer, vagyis leszbikus.
- L-M-B-T-Q. - [Shelley] Megvan mind.
Mi szeretjük és elfogadjuk.
„Mert nálunk ilyen a vájb.”
„Mi így nyomjuk.” [nevet]
Anya, szerintem már-már érti. Megint légidézőjelezget?
Ja, ez csak a bemelegítés.
[nevet]
Ó, nagyon tetszik a szemüveged. Olyan menő!
Ó, köszi! Valójában újrahasznosított Mountain Dew-dobozokból csináltam.
Ó, tényleg?
Neked is simán tudok készíteni, sőt odaadhatom ezt is. Mondjuk, dioptriás…
Oké, szóval, bedobnék egy témát a társaságnak. Nézzük, mi sül ki belőle!
Ó, baszki!
- Szerintem a rendőrség… - Oké!
…manapság, és megjegyzem, mindig így volt,
kurva szarul bánik a feketékkel.
És személy szerint én ezt rühellem.
- De valljuk be, nagyon nehéz a munkájuk! - Apa!
Jövök és segítek valamit a konyhában.
- [Shelley] Mi? - [Ezra] Most!
Még soha életedben nem akartál segíteni a konyhában.
Tudom, de sosem késő elkezdeni.
- Mondok még valamit. - Gyere!
A himnusz alatt szerintem mindenkinek térdelnie kéne.
- [Ezra] Jól van, elég lesz. - [Shelley] Nem? Komolyan!
- Nem csak a játékosoknak! - [Ezra] Gyorsan megnézzük, mi van itt.
- [Shelley] Mit művelsz? - [Ezra] Kösz a hozzászólást.
[nevetgél]
Ne haragudj anya miatt!
- Néha olyan tapintatlan! - Jók a fonataid.
Köszönöm. [sóhajt]
Xzibitnek is volt.
Öö, igen.
Emlékeztek a Pimp My Ride-ra? Mekkora műsor volt! Imádtam nézni.
Nagyon menő csávó volt benne. Igazi úriember.
Összefutottál már vele a show-bizniszben?
- Nem. - [Arnold] Nem?
- [nyög] És még mindig rapperként nyomja? - Apa, ne már!
- Mi van? - Inkább ne adj ki hangokat!
- Bírtam az „X To The Z”-t. Mit mondjak? - [Liza] Apa!
- Gyere ide gyorsan! - Mit művelsz? Mi ütött beléd?
Oké, megtennéd, hogy visszaveszel
mindenből, amit mondasz és csinálsz, mondjuk, egészen nullára?
Ez nagyon tiszteletlen és idegesítő.
- Tudod? Igen, így van! - [fújtat]
Én csak magamat adom, és eddig bevált.
Az egész eddigi életem így éltem, a magam módján,
és nem hiányzik, hogy pont a fiam mondja meg nekem, hogy viselkedjek!
Úristen!
De pont a rendőrségről kell beszélni, meg Magic Johnsonról?
És úgy beszélsz vele, mint egy fekete emberrel,
nem pedig a barátnőmmel! Ő is csak egy ember!
- Ez abszurdum! Azt mondtam… - Tényleg?
Igen, hát persze! Azt mondtam, „a társaságnak”.
Szóról szóra ezt mondtam: „Bedobok egy témát az egész csapat számára.”
De nem a társaságnak dobtad be,
mert nem apát kérdezted a rendőri túlkapásokról.
Még soha nem dobtál be ilyen témát,
pedig hányszor vacsoráztunk már együtt a sok év alatt!
- Sokat beszélek a témáról. - Kivel?
Minden egyes baráttal, mindenkivel, akit ismerek. Állandóan…
Mondj egyvalakit, akivel a rendőrségről dumálsz!
Marilyn.
És, öö, Josephine…
Marilynnel a rendőri brutalitásról dumáltok?
Nem bírjuk abbahagyni.
- Nem tudunk eleget beszélni a témáról. - Nem veszem be.
Népszerű téma manapság.
Jól van, nézd! Megbeszélhetjük ezt máskor?
Komolyan mondom.
Szóljon a nap arról a bájos nőről odabent!
És el kell mondanom neked, szerintem elképesztően csodálatos.
- Tényleg? - Igen.
- Pedig jó emberismerő vagyok. - [suttogva] Nem vagy az.
Mindegy is, szerintem csodálatos.
Tudom.
Mi az?
Én… meg akarom kérni a kezét.
[levegőért kap]
Uramisten! Te jó ég…
- [Ezra csitít] - [nevet]
Te jó ég! Annyira örülök!
[levegőért kap]
Szóval nincs ellenvetésed?
Hát persze hogy nincs.
Miért lenne ellenvetésem? [szipog]
Hát, nem tudom. Mert ő nem zsidó.
Ó, Ezra! Az édes kisfiam vagy.
És találtál egy csodálatos nőt, aki boldoggá tesz.
Ennyi a lényeg.
Mármint nem lenne remek, ha zsidó lenne? Dehogynem.
A népünk lélekszáma hanyatlik.
- És a te életed is egyszerűbb lenne. - [fújtat]
De… De ez is tényleg szuper!
A családunk így is bővül, király, izgalmas, különleges módon, érted.
Úristen! Fekete unokáim lesznek! [nevet]
- Oké, Jézusmária! - Jaj nekem!
[levegőért kap] Színes család leszünk!
- Anya! - Már mi vagyunk a jövő!
Anya! Ne, ne, kérlek, soha ne mondd vagy gondold ezt többet! Oké?
- Miért? - Tudom, hogy izgalmas, de…
[az „Ordinary People” szól zongorán]
- De titok. [Ezra csitít] - Tudom. Egy szót sem.
[Arnold] Ez már régen volt.
[Shelley levegőért kap]
Így van.
[suttogva] Mi a fasz folyik itt?
Milyen igaz!
Nagy igazság.
Merre?
- [sóhajt] - [suttogva] Úgy sajnálom!
[suttogva] Semmi gond.
- [Mo] Hát, örülök nektek, B. - [Ezra] Köszönöm.
Beszéltél a családjával?
Öö, nem.
És nem tervezed?
De, csak még nem találkoztunk.
Azt akarod mondani, hogy eljegyeznéd az egyetlen lányukat,
megkéred ezzel a parányi gyűrűvel,
de még nem találkoztál a szüleivel?
Oké. [fújtat]
Nektek, fehér paliknak saját szabályaitok vannak.
Ki kell találnod valami kísérősztorit emellé.
Ja, tényleg kicsi gyűrű.
Szerinted a családja majd lenéz ezért?
Én nézlek le, nigga! Ez borzasztó.
Igen, gondoltam rá. Gondoltam rá.
Majd azt mondom, a nagyim holokausztgyűrűje.
- Az jó. Tényleg jó. - Attól game over.
Szavuk sem lehet. Ha kiejted, hogy „holokauszt”, mindenki csak…
Ez az! De akkor vedd ki ebből!
- Ez nem egy holokausztdoboz. - Ja, igaz.
Ja, tedd valami szütyőbe, és koszold jól össze!
- Ja, tényleg. - Össze kell kicsit holokausztoznod.
Igen, össze kell holokausztozni, persze.
- Úgy van. - Ja. Ez tényleg jó ötlet.
- Megmondtam. Oké. - Köszi, pajtás! Hálás vagyok.
[Ice-T „6 ’n the Mornin’” című száma szól]
Annyira örülök, hogy találkozunk!
Mi a helyzet veletek? Meséljetek magatokról!
Hogy vagytok? Milyen a meló?
Meséljetek!
Hát… a munka jó.
A gályázás. Tudom.
Tudom én! Én is mindig gályázok.
[anya kuncog]
Sok időt töltesz a környéken,
vagy csak a kajáért és a nőkért jársz ide?
Ez jogos kérdés.
- Igen, az. - [anya hümmög]
Szerintem én az a fajta fickó vagyok, aki elmegy bárhova.
Elmész bárhová?
Ja! Olyan, mint egy kaméleon, úgy érzem, kicsit…
Tudjátok, néha… néha beugrom a boltokba egy pulcsiért vagy zokniért, vagy ilyesmi.
Dobálok a Langston Hughes parkban,
ha jó a társaság,
és a Roscoe’s az egyik kedvenc kajáldám.
Mármint a Carol C. Special. Őrület! Hol van a pincér?
Megnézem, itt van-e a felszolgáló,
mert szerintem már itt kéne lennie.
Ennél jobb kiszolgálást érdemeltek.
Ez a fehér nagyapád kísértete, aki visszatért.
- Mi? - Ő mindig is utált engem.
Minden ott kezdődött, hogy ilyen erős géneket örököltél.
Emiatt nem igazi eszpresszók a kölykök.
- Akbar, butaságokat beszélsz. - És igen.
Elültette a fehér bogarat a gyönyörű kislányom fülébe,
ami ezzé a nagy fehér pacákká hízott, majd meghívott ebédre a Roscoe’sba.
A gyerekeink felbecsülhetetlen tapasztalatokat szereztek
a nagyapámmal töltött kevés idő során, szóval hallgass!
- Teljesen összezavarta őket, mint látjuk. - Nem zavarodtak össze.
Hogy a fenébe nem? Szerinted ez akkor micsoda?
Annyit mondok csak, hogy nem a fehér fiúcska előtt kellene vitatkoznunk, oké?
Csakhogy nem fog megváltozni, amit az egészről gondolok.
Akkor is azt mondok, amit akarok,
és magasról leszarom a fehér fiúcskát.
Nem kértem, hogy változz meg.
Helló, mindenki!
[sóhajt] Itt vagyok. Beszéltem a pincérnővel,
és eléggé felháborodott, hogy megzavartam a cigiszünetét.
Öö, szóval,
ha jól sejtem, nem értitek, miért hívtalak el titeket ebédre.
Pont ezen gondolkoztunk.
- Ja, mi a franc akar ez lenni? - [Ezra] Hát…
Egy kicsit… Egy kicsit… Egy kicsit korábbról akarom kezdeni.
Egészen onnantól…
Kezdjük egészen Jézus Krisztusnál,
aki ugyebár félig fekete, félig zsidó volt!
Kezdjük Jézussal! Legenda, igaz? Szóval…
Jézus Krisztus gyerekei gyakorlatilag többféle családból származtak,
ami szerintem csodás, hiszen a kevert származású emberek elképesztőek.
Ott van például Mariah, meg Derek Jeter,
és természetesen ott van a GOAT is. Ő is az volt.
A GOAT?
Greatest of All Time.
Tudom, mit jelent ez, de most épp kire gondolsz?
Testvérünkre, a legendára. Malcolm X-re.
- A testvérünk? - [Akbar nevetgél]
- Nem… A GOAT! Jó, nem az én testvérem. - [anya nevetgél]
Csak arra utaltam, hogy ő is félvér,
és ha Amirával lenne gyerekünk, az a gyerek is félvér lenne,
és gyönyörű baba lenne.
Talán nem olyan fontos, mint Malcolm X, de talán. Talán!
Talán az én fiam is olyan sokra vinné, mint Malcolm X.
Nem tudhatom…
Mivel még nem terhes. Még nem terhes.
Mivel mi nem is szoktunk olyan sokat izélni,
és amikor meg igen,
én… én vigyázok.
És Amira nem prűd.
Engedi… Tényleg, jól ismeri a dörgést, és én tisztelem…
- Értem. - A lényeg, hogy szeretem a lányotokat!
Én… Én szeretem őt, és szerintem jó férje lennék, meglátod.
Te meg mi a jó…
Tudom, idéztem a Forrest Gumpból.
Ja! Tudjátok, mit? Idéztem belőle.
Tudjátok, ki volt Forrest legjobb barátja a világon?
B.B.
- Mi? - És B.B. fekete volt, Forrest meg fehér?
Kurvára azok voltak, igen!
És tudjátok, mit? A barátságuk nem a bőrszínről,
hanem a rákocskákról szólt. A bajtársiasságról, és működött!
És Amira meg én is, mi is sok mindent úgy csináltunk,
ahogy Forrest és B.B. tették, és idáig jutottunk.
El akarom venni a lányotokat, ha beleegyeztek.
Mi kurvára nem láttuk még ezt a Forrest Gumpot.
[beszívja a levegőt]
- Már csak ez hiányzott, baszki! - [kifújja a levegőt]
Szóval nektek nem elég, hogy be kell oltatnom magam,
ha be akarok menni egy kaszinóba,
- már a gyerekeinkre is fáj a fogatok? - [anya hümmög]
El akarod venni a lányomat.
Igen, el akarom.
Hát, Ezra…
Próbálkozni lehet.
- [kopogás az ajtón] - Ez elég furi. Pont most jön.
- Ó, oké, visszahívlak. - [mobil pittyen]
Hali, mizu?
Épp most hívott anyukám.
Ó, igen? Na, és mi… miért hívott?
Talán…
Hát, azt mondta, hogy elvitted őket apával ebédelni.
Egy rémálom volt, oké? Totál kikapcsolt az agyam, elbasztam.
Fogalmam sincs, nem is emlékszem.
Nos, akkor szerencse, hogy ők emlékeznek mindenre.
Miért vitted őket a Roscoe’s étterembe úgy,
hogy engem meg sem kérdeztél?
Csak muszáj volt megpróbálnom valamit. Oké? Hagyjuk inkább!
Hogy hagyjuk? Ó, nem, Ezra, kérlek, folytasd,
mert igenis szeretném hallani, mi a zseniális terv!
[kifújja a levegőt] Te ezt nem értheted, oké?
[sóhajt]
Ó, úristen!
- [Ezra] Le akartam ülni a szüleiddel… - Várj! Te jó ég!
- Gondoltam, majd jól elbeszélgetünk. - Úristen!
Azt akartam, hogy majd adják áldásukat rá.
Kiterveltem az egész lánykérést,
újra akartam játszani az első randinkat, aztán jól elbasztam!
- Nem basztad el! Nem! - De igen, igen, mert apád…
- Vége az egésznek. - Nem, nincsen, Ezra! Ezra!
- Mi az? - Még mindig megpróbálhatod.
Mikor?
- Most, most azonnal! - Hogy most?
Igen! Most rögtön!
- Mo… - Siess már!
Oké, leveszem a cipőm, ne gyűrődjön meg az orra!
Amira…
- Nagyon szeretlek! - [hümmög]
Soha életemben nem éreztem, hogy valaki jobban megértett volna.
És letaglóz a szépséged,
az intelligenciád és kecsességed.
[Amira sóhajt]
És most úgy döntesz, ahogy te akarsz dönteni.
De ha megengeded,
mindent megteszek, ami emberileg lehetséges,
hogy csodálatos és szeretettel, nevetéssel teli életet adjak.
Amira, leszel a feleségem?
Persze!
Tényleg?
- [Amira kuncog] Igen! - Úristen!
[kifújja a levegőt]
- Ó! Úristen! - Jaj, de jó!
A holokauszt idejéből van, azért ilyen kicsi.
- [Amira] Szeretlek! - Szeretlek!
[Amira] Annyira szép a gyűrű!
Sajnálom, hogy kicsi.
Nem, gyönyörű.
Mit mondtál, mi a sztori? A nagymamádé volt?
Ja, a nagymamámé. Az ő…
A holokauszt alatt kapta, vagy mi.
Na, de hány éves akkor, ha akkoriból van a gyűrűje?
Rég lehetett, nem is…
Nem is tudom. Akkor jegyezték el, amikor három-négy éves volt.
[nevet]
- Máshogy mentek a dolgok akkor. - Ezt a hülyeséget!
- Más idők voltak. - Nem vagy te normális! [nevet]
[csevegnek]
[Amira nevet]
[Ezra] Don, egész életemben ismertelek.
Csodás főnököm voltál.
A gyerekeiddel együtt nőttem fel,
együtt nyaraltak a családjaink, mindig vigyáztál rám.
- [hümmög] - Mintha az apám lennél.
A tízévnyi közös munka megváltoztatta az életem.
De most új kalandok várnak.
Ennyi? Ez szuper volt!
- Tényleg elég jó volt. - Az új kaland pedig egy podcast.
Öö, inkább ne említsd neki a podcastot!
Hánynom kell.
Ne! Ne, ne, ne, bocsi, bocsi, bocsi, figyelj!
- Komolyan, én… [sóhajt] - Figyelj rám szépen! Nyugalom!
Tényleg jól csinálod, úgyhogy mehet élesben.
Értesz, ugye? Tiéd az utca!
Ismételd! „Enyém az utca!”
Enyém az utca!
- „Enyém az utca!” - Enyém az utca!
Mondd ennél tökösebben! „Enyém az utca!”
- Enyém az utca! - Higgy is magadban!
- Enyém az utca! - „Nem vagyok beszari, enyém az utca!”
Nem vagyok beszari, mint Don! Enyém az utca, baszod!
- „Bizony ám!” - Bizony ám!
Oké! Amikor hazajössz, megnézzük a Hosszú lét,
mert tuti, hogy Shelley nem engedte kis korodban, hogy megnézd.
Ez nagyon tiszteletlen volt.
- Igen? - Többször láttam, mint te.
- Ó! [nevet] - Szeretlek!
- Szeretlek! Simán megy majd, oké? - Köszi! Jól van.
Úgy ám, Don! Kis töketlen Don!
Most megkapod a magadét!
- Oké. - [Ezra] Ez az!
[hiphopzene szól]
[Don] Engem ez hidegen hagy, Javier!
- [kifújja a levegőt] - [Don] Csak oldd meg!
Magasról leszarom, oké? Megértetted?
A Maseratim úgy néz ki, mintha átment volna rajta egy egész kosárcsapat,
úgyhogy csináltasd meg!
Jézus!
[sóhajt] Helyzet?
- Kocsik, he? - [Don sóhajt]
Ja.
[Ezra hümmög]
Csak azt akartam…
Öö… [sóhajt]
Én, öö, én nem…
Nem hiszem…
Azt hiszem, többet nem jövök erre a címre dolgozni…
- Mi? - …ezután.
Miket hordasz össze?
[dadog] Elmegyek egy másik címre. Ezentúl máshol…
Nem fogok itt dolgozni, ezen a címen, szóval ehelyett
másik helyen fogok másik munkát végezni, máshol.
Te most épp felmondani próbálsz?
Ja! Viszlát!
Szánalmas! Helveticával írni egy felmondást?
Mi? Azt mondtad: „Baszd meg, Don”?
Mondhatjuk.
Erre mit szólt?
Azt mondta, nagyon kár értem, meg azt, hogy sajnálja,
és hogy bárcsak ő is többet tett volna értem,
mire azt mondtam: „Hát ez tök jó, de igazából ne!”
- Bizony ám! - Bizony ám!
Na, ez tényleg jó!
- Hosszú lé! - Hosszú lé!
[Ezra hümmög]
Jól van.
Beszéljünk az esküvőről, mielőtt belegondolok, mi is történt!
[beszívja a levegőt] Öö, jó.
[hümmög] Ez szuper megnyugtató reakció.
Nem, drágám, sajnálom,
de tudod, halálosan szeretlek, tényleg így van.
O-ó!
Csak aggódom egy kicsit.
Amióta eljegyeztük egymást, megvettük a házat,
a családom totálisan rám kattant, és nem jó értelemben.
Szóval utálnak.
- Nem! Egyáltalán nem. - A családod rühell engem.
Csak még nem ismernek, érted? És szerintem…
Csak idő kell nekik, hogy szokják a gondolatot.
Mármint, gondolom, a te családod sincs feldobva,
hogy a fekete popóm belerondít a képbe.
Jelentős részük inkább örül neki.
Hidd el!
[sóhajt] Jól van.
Hadd gondolkodjak!
[Amira sóhajt]
Nekem most úgy tűnik, csak egyetlen dolgot tehetünk.
[Shelley] Nos, hát, annyi alapszín van ebben a szobában!
- Igazán felemelő. - [Arnold] Markáns.
De tényleg az!
- Annyira örülünk az egész dolognak! - [anya hümmög]
- [hümmög] - [Shelley] Ugye? Hiszen olyan édesek!
[nevetgélnek]
Szóval, drágáim, hozzáfogtatok már az esküvő tervezéséhez?
Hát, ötletelgettünk már egy kicsit.
Igen. Egy kisebb, bensőséges esküvőre gondoltunk,
ami kifejezi a személyiségünket.
[Shelley] Aha.
[hümmög] Jobb lenne megbeszélnünk, hogy ki fog majd összeadni titeket.
Ó! Arnold már beszélt is Singer rabbival, és…
Singer beszervezve!
[Shelley] Igen, megtisztelő lenne.
Singer rabbi?
- [anya hümmög] - Akkor ezek szerint nem egy imám?
- Öö… - Mondtál egy imát?
- Nem, nem „ima”, hanem „imám”. - Nem. Imám.
[hümmög] Ne haragudj, de lebetűznéd ezt nekem?
Majd lebetűzöm! Olyan, mint a muszlimoknál a rabbi.
- Köszönjük. - [Arnold] Ó, oké!
- [anya nevetgél] - Ó, mind muszlimok vagytok?
- Igen. - Ó, igen, nagyon is.
Imádom!
Ezért viselem a koronát.
Nagyon tetszik a koronád! Pompázatos!
Drágám, öö, nem meséled el a koronád történetét?
Öö, nos, ezt a kufit, amit éppen viselek,
magától a nagytiszteletű Louis Farrakhantól kaptam.
[hümmög] Imádom Farrakhant!
Te imádod Farrakhant?
Imádom! Nagy kedvencem!
Ő egy igazi GOAT! Ő az egyik legnagyobb GOAT!
- Tényleg? És mit szeretsz ennyire benne? - Ja, mit szeretsz ennyire benne?
Valószínűleg ugyanazt, amit ti, csak még több mindent.
[Shelley, anya hümmög]
Mondanál valami konkrétabbat?
Ja, öö…
Amit igazából bírok benne, az alapvetően a lénye.
- [Akbar] Á! - Tudod, ő olyan, aki nem kertel,
nem játssza meg magát, ő általában megmondja, amit sokan elhallgatnak.
- Állj le, kicsim! - Persze, jó.
[anya] Hú! Miért nem meséled el az egész történetet
a vacsoráról a tisztelt vezetőnkkel?
Öö, igen, igazi áldás volt az ő társaságában lenni,
és, öö, egy órán át volt alkalmam beszélgetni vele.
- Ó! - [Akbar] Mindenféléről.
Hogy milyen sokat elértünk, és hogy még milyen sok tennivalónk van.
Nem mondod!
Igen. A beszélgetésünk végén fogta, és levette a kufit a fejéről,
és rátette az enyémre.
És ez a legnagyobb becsben tartott ajándékom.
- Hát nem elképesztő? - Úgy bizony.
Te esetleg ismered a munkáját?
Hát, azt ismerem csak, amit a zsidókról szokott mondani.
Miért nem eszünk már?
- Igen. - Kurvára… Kibaszottul éhes vagyok!
- Pattanjunk fel, és együnk! Hú! - Éhen halok! [nevet]
Most találtam rá az új Sirius-csatornára a rádión.
- A 90-es évek nyugati parti slágerei. - Hé!
Minden, ami kell. Imádom, de komolyan!
Igen, apa, láttalak már felhajtani az Xzibit főútra,
szóval inkább fókuszáljunk a csodás vacsorára, amit Amira főzött,
aki igazi profi szakács!
- [kuncog] Oké, jó étvágyat! - Jól van.
Hé, hé, várj! Várjatok! Nem mondunk előtte áldást?
- [Ezra] Miért ne? - Nem… De.
Pont akartam mondani egyet.
- Mi is minden kaja előtt mondunk… - Bizony, mindig.
Muszlim szokás szerint, de ha már itt vagy,
megtisztelő lenne, ha te vennéd át a szót.
- [anya hümmög] - Ó, hát, megtisztelsz a kéréssel.
- [fújtat] - [evőeszköz-csörömpölés]
[Akbar] Dicsőség Allahnak, aki ételt adott, és italt adott…
[suttogva] Csukd be a szemed!
[Akbar] …s kinek köszönhetően muszlimok lehetünk!
Dicsőség Allahnak,
aki jóllakat, és gondoskodik rólunk,
minden erő és hatalom az övé!
- Korrekt. - [Akbar arabul beszél]
- Amin. - [Ezra] Határozottan.
- Amin. - Ámen.
- [mindenki] Amin. - [Shelley halandzsázik]
Én sem mondhattam volna szebben.
Ezra említette, hogy volt a családnak egy hajója, amikor kicsi volt.
[Shelley] Igen.
Arra gondoltam,
egyszer jó lenne kölcsönözni egy hajót, és elmenni.
- Együtt. - [Arnold] Ó!
- Mindannyian. - Az szuper lenne.
- Meg is tudnám szervezni. - Még meggondoljuk.
Nekünk, feketéknek nincs túl jó tapasztalatunk a hajókkal.
[nevet] Ez milyen igaz! A vízzel sem.
[nevetgél] Kábé, mint a zsidóknak a vonattal, igaz? [nevetgél]
- [Arnold] Hát, bingó! - [Shelley hümmög]
[nevetgélnek]
Te most a holokausztot a rabszolgasághoz hasonlítod?
Ó, nem, nem, nem, nem! Nem tennék… Sosem tennék ilyet.
Ha… Habár, ha meggondoljátok,
szerintem a feketék és a zsidók küzdelmei hasonlók egymáshoz.
- [Arnold hümmög] - [Shelley] Igen.
Akkor mégis egy kicsit hasonlítgatni próbálod.
- Csak egy picikét, ugye? - Megtennéd, hogy idedobod a krumplit?
Hát, a zsidók voltak tulajdonképpen az eredeti rabszolgák.
- Igaz? Az ősszolgák! - [Shelley] Igen. Ó, érdekes gondolat.
Tehát visszamegyünk egészen Egyiptomig?
De azt azért tudjátok, hogy az 3500 évvel ezelőtt volt?
A rabszolgaság számunkra csak egy ükszülő távolságban van.
- Pontosan így van. - Igen, a nagyanyám gyapotszedő volt.
Figyelj, apa, szerintem senki sem próbálta ezt…
- Pedig ez így van. - A nagyanyám is gyapotszedő volt.
Nem, nem kell Egyiptomig visszamennünk, mindössze 75 évvel ezelőttre.
Hisz a zsidók azért csupán fél százalékát teszik ki a Föld népességének,
mivel szisztematikusan irtottak minket.
Pontosan.
Hát, ez a mindössze fél százaléka a népességnek,
úgy látom, egészen jól elboldogul manapság.
Á, igen, oké, de… [nevetgél]
Az igazság az, hogy ezért viszont rendesen megdolgozunk.
Igaz? Mármint Arnold is baromira keményen dolgozik a praxisában.
- Arnold lábszakorvos. - És édesapád mivel foglalkozott?
Ő is lábszakorvos volt.
Na és az ő apukája?
Ő is, öö… lábszakorvos volt.
- Ugye? Szóval mégis… - [Arnold] Hát…
- Bukméker volt. - Igen, azt csak úgy mellékesen csinálta.
Jó útra tért.
[Shelley] Csak arra célzok, hogy a népünknek
nem volt semmije, amikor idejöttek, ahogy másnak sem.
Igazából, amikor idejöttetek,
hoztátok a pénzt is, amit rabszolga-kereskedelemmel szereztetek.
- Mi? Ó! - [Akbar] Jól mondod.
- Mondd csak! Mondd! - [Arnold] Ejha!
- Ne már! - Így van. Ez az igazság.
- Én szeretném látni, mi az alapja ennek. - Kicsim, hozd a táskámat!
Benne vannak a blokkok a rabszolgákról.
- Menj, hozd ide, kérlek! - [Akbar] Jó, inkább hagyjuk ezt a témát!
Amikor bekapcsolom a tévét, nem mondanám, hogy kipát viselő embereket látok,
akiket a rendőrök lelőnek minden ok nélkül.
Oké, először is, fogalmad sincs, hogy miket beszélsz.
- Tudjuk, hogy nagyon kellemetlen téma. - [zsivaj]
Tudjuk, mi lett azzal a krumplival? Adtál ki körözést a krumplira?
Próbálom.
[anya tüsszög]
Minden rendben?
El kéne oltani a gyertyákat, talán allergiás vagyok rá.
Drágám, elvinnéd a gyertyákat?
- Persze. - El tudnátok vinni a gyertyákat?
- [Shelley] Hogyne. - Borzasztóan büdösek!
- [zsivaj] - Nyugi! Semmi gond, viszem.
Amikor a nagyanyám gyapotot szedett, a te apád lábakat simogatott.
Oké, értem, de…
[Ezra] Csak ülj le! Én vagyok itthon.
- [zsivaj] - Eltüntetem őket. Ne aggódj!
Nem kell mindent neked…
- Ó, bassza meg! - [sikít]
- Ó, a francba! - [Ezra] Picsába!
- Hozzon valaki vizet, vagy valamit! - [Akbar] Mi a szart művelsz?
Hé, mit művelsz? Hé, ne!
- [kiabálás] - Ne! Ne!
- Állj le! - Sajnálom! Uramisten!
[levegőért kap]
[anya] Uram, segíts!
Ó, a picsába!
[Amira sóhajt]
Most mi a fenét csinálunk?
- A kufival? Annak annyi, bébi. - Nem, a szülőkkel.
Kit érdekel?
Hiszen nem kell aggódnunk emiatt.
Apád elég ijesztő, de ezt tudtuk az elejétől fogva.
Várj! Ezzel mégis mire célzol?
Csak úgy értem, hogy nem mosolyog, nem érti a viccet, és…
Ó, váó! Szóval azt mondod, hogy egy morcos fekete mumus?
Sohasem mondtam, hogy mumus, nem!
De azt mondtad egy fekete férfire, hogy ijesztő,
és ebből én arra következtetnék.
Igen, fekete, és közben ijesztő.
Ja, de ezt nem mondhatod fehérként egy feketére,
te nem hívhatod agresszívnek meg ijesztőnek.
Ez a passzív-agresszív kifejezés arra, hogy „fekete morcos mumus”.
- Akkor mondjam azt, hogy nem ijesztő? - Ne mondj semmit!
Ha valakit tényleg szapulni lehet, az az anyád.
Felgyújtotta apa kufiját.
Mi a baj anyukámmal? Mármint ja, elég tökkelütött,
de attól még jót akar.
És nem is direkt gyújtotta fel.
[hümmög] Hát, abban nem lennék olyan biztos.
Jól van, nem vagyok hajlandó ilyen butaságon vitatkozni, oké?
[sóhajt] Inkább beszéljük meg a rabbiügyet!
Szerintem nincs rá szükség. Jobb lenne, ha egy barátunk adna össze.
Szeretném, ha a család imámját választanánk.
Az imámot?
[Amira hümmög]
Oké, Miss Shakur, mikor lettél ennyire muszlim?
Mindig az voltam, én annak születtem,
és apukámnak ez fontos, ezért szerintem így lenne helyes.
A tegnapi reggelid muszlim baconnel készült?
Tudod, mit? Azzal! Kóser baconnel!
Kóser baconnel? Oké, de én nem állítom, hogy annyira zsidó vagyok!
- Eszem bacont, nem érdekel. - Oké. És akkor mi van?
- Azt akarod, egy imám eskessen. - És?
Fordítsuk az ágyat is Mekka felé?
- Ha igen, nem bánom. - Most, hogy mondod, igen.
Oké, simán, imádom, hogy hirtelen vérmes muszlim lettél.
- Simán. - Apád sem annyira az!
A „Fight the Power” miatt változtatta a nevét Akbarra!
Oké, most már túlfeszíted a húrt. Vegyél vissza!
- Te mesélted, még viccelődtünk is rajta! - Igen.
De nem azért mondtam el, hogy felhasználd ellenem egy vitában.
Ez övön aluli, elég seggfej húzás.
- Szerinted én vagyok seggfej? - Igen!
- [Ezra] Oké. - [kifújja a levegőt]
Tudod, mit? Én nem… Tényleg ne vitatkozzunk! Nem megy.
Nem akarok veszekedni emiatt. Oké?
Épp elég volt a mai este, úgyhogy nem megy.
Én sem. Én sem akarok veszekedni ezen.
[kifújja a levegőt]
Nézd, szerintem az időt azzal kéne tölteni,
hogy azon gondolkodunk, hogyan léphetünk előre!
Egyetértek.
A javaslatom az, hogy soha többé ne beszéljünk velük,
és teljesen határolódjunk el tőlük!
De azt nem tehetjük.
Arra gondoltam, hogy inkább több időt kellene együtt töltenünk velük,
például te és apa kitalálhatnátok valamit, csak te és ő.
Jól hangzik.
És akkor megbarátkozhatna veled,
és akkor ő is belátná, hogy fontos a kapcsolatunk.
Jobban érezné magát tőle, és te is.
- Oké. - Oké.
- [sóhajt] - Oké.
Most inkább alszom, mert pont megjött, és elég szarul vagyok.
Ja, ja. Én viszont kezdek aggódni,
mert még nem jött meg már 35 éve!
- Menjek vele orvoshoz szerinted? - [mindketten nevetnek]
[a Compton's Most Wanted „Hood Took Me Under” c. száma szól]
Amira azt mondta, felmondtál befektetési tanácsadóként
a podcastod miatt.
[sóhajt] Igen, ez így van. Tudom, hülyeségnek hangzik.
Szóval te is tudod, hogy hülyeségnek hangzik?
Igen, ja, tudom én is, de Amira azt…
- Tudod, hogy mekkora hülyeség. - Igen, igen, de ő, tudod…
Amira csodálatos, és azt mondta:
„Az élet rövid, és követned kell az álmaidat.” Érted.
És hogy akarod eltartani a lányomat, ha az álmodat kergeted?
Van esetleg álombéli bitcoinod,
vagy más álombéli valutád, vagy ilyesmid?
Nincsen semmilyen álombéli valutám.
De mindent bele fogok adni.
[akcentussal] „Mindent bele fogok adni?”
Ez valami fehérseggű szarság.
„Bele fogok adni mindent!”
[Ezra] Igen, vágom. Értem én az ilyen vicceket, igen.
[Akbar] Nem vicceltem.
Nem, tudom, hogy nem viccelsz, csak úgy értettem, hogy elég jól utánoztál.
Nem utánozni próbáltalak, csak elismételtem, amit mondtál!
[Ezra] Oké, rendben, akkor nem utánoztál.
Nem azt mondtam, hogy utánozni akartál.
[Akbar] Nigga, én nem utánozok senkit.
Nem gondol… Nem gondoltam, nem is… Hogy utánozni…
[Shelley] Hát, tudod, nagyon jó volt találkozni a szüleiddel a múltkor,
de szörnyen éreztem magam apukád kufija miatt,
- tudod. - [sóhajt]
Egy kis darabka, mondjuk, megmaradt belőle,
és arra gondoltam, hogy azt be is kereteztethetnénk.
- Á, nem, nem szükséges. - Igen.
- Mert elvihetem a kézművesboltba. - Nem kell.
Ott megoldanák.
Nem gondolnád, hogy ilyet is csinálnak, de igen.
Ó, igazából van otthon egy csomó kufija, semmi gáz.
- Ó, van neki? - Igen.
Ó, oké, van egy kufis szekrénye? [nevet]
Nem, nem külön szekrény.
- [Shelley] Nem, csak próbáltam kicsit… - Nem, tényleg megadja neki a tiszteletet.
[Shelley] Igen, úgy értettem. Biztos egy takaros kis polc, mondjuk.
- [a „N****s in Paris” című szám szól] - Ó! Imádom ezt…
Bocsi, imádom ezt a számot!
Ja, ja, baromi jó.
- Provokatív, ettől beindulnak az emberek! - Miért…
Miért szereted ezt a számot?
Mert elképesztő és provokatív!
Ja. Mi tetszik, a szöveg?
Szerintem egyszerűen csak fasza. Tényleg fasza, nem?
Akkor mondd meg,
mi a címe a számnak! Mindig elfelejtem, mi a címe.
[zene tovább szól]
- Mi is a címe… Mi lehet a címe… - [Akbar] Olyan provokatív!
Nem tudom, azt hiszem, valami „Párizsban”.
[Akbar] Igen, Párizzsal kapcsolatos.
- Mi is az? - Talán „Éjszaka… Éjszaka Párizsban”?
- Nem, nem az. - Ugye? „Éjszaka Párizsban.”
Nem „éjszaka”. Nem „éjszaka”, hanem valaki,
pontosabban valakik ott vannak Párizsban…
- Egy csapat jó haver Párizsban? - [hümmög] Langyos.
Nem fázol?
- Nem! - Van ülésfűtés, ha kell.
- Ó! Nem, jó így. Köszönöm! - Oké, akkor jó.
- [Andra Day „Rise Up” című száma szól] - [levegőért kap] De jó ez a szám!
Annyira szeretem!
- Te nem szereted? - [zene tovább szól]
Ó, ja, ismerem.
Á, meghalok!
[levegőt vesz, vokálozik]
Olyan jó ez a rész!
[tovább vokálozik]
Tudod, furcsa, mert nem hiszem, hogy tudom a címét a számnak.
Szerintem… Ami engem megfog…
Ami engem megfog benne, az inkább a tartalma.
Például a barátság párizsi környezetben.
- [zene tovább szól] - [vokálozik]
[vokálozik]
- [zene tovább szól] - Mindenkiről igazából. Ugye?
Inkább a te barátaidról, mint az enyémekről…
De nekünk is… el kéne menni Párizsba.
- Mind a négyünknek? - Mind a négyen Párizsba.
Akkor olyan lennénk, mint ebben a számban.
Ha elmennénk Párizsba. Majdnem, mint ebben a számban.
Akkor 75%-ban lennénk olyanok, mint a számban, ha veled utaznánk el Párizsba.
Nem nagyon vágom a matekot mögötte, de…
- [zene tovább szól] - [vokálozik]
Ez nehéz lesz.
[vokálozik]
- [zene tovább szól] - [énekes vokálozik]
[a Too $hort „CussWords” c. száma szól]
[férfi 1] Hé, nigga, megmondtam, ide ne hozz fegyvert!
- [zsivaj, nevetgélés] - [férfi 1] Tedd el!
Már harmadszorra szólok! Az istenit!
[férfi 2 nevet]
[borotvák berregnek]
Á, hé, mizu, Ak?
- Minden oké, Ant? - [Ant] Persze, haver!
- Beleférek? Köszi! - Ja, ja, ja, ja, nyugodtan ülj csak…
Ülj csak le a pigmenthiányos haveroddal!
Ezt befejezem. Hol van a ragasztó?
[beszívja a levegőt] Talán nem kell sokat várni.
Remélem, nem bánod, ha sorba kell állnunk.
Nem, semmi gáz. Elég fasza a hely.
Úgy van.
Habár úgy látom, van dresszkód, amiről nem szólt senki.
[Akbar] Nyugalom, nem lesz semmi gond!
Hé, Ak! Mit akar a fehér tesó?
Hát, nem tudom. Be kell vallanom, nem is ismerem a faszit.
Én volnék a fehér tesó?
- Nem is én. - Hé, yo, fehér tesó!
Szóval én vagyok a fehér tesó.
Mi a helyzet?
Megtennéd, hogy kibújsz a nyomi pulcsidból a kedvemért?
[Ezra] Hm?
A pulcsid, nigga! Nem jó szín, veszed le gyorsan!
Ó, a picsába!
Ó, milyen igaz! Meleg van itt, már… már veszem is.
Ez furcsa. A kocsiban még meg akartál fagyni.
Igen, tudom, mivel a klíma szétfújta a torkom,
és féltem, hogy begyullad, de már nem fázom.
Mert máshol vagyok, egy csomó emberrel,
szóval most már simán leveszem a pulcsimat.
[hümmög] Oké, te tudod. De biztos vagy te ebben?
Na persze, ki vagyok én,
hogy megmondjam, mi jön azután, ha levetted?
A bandája sarokba szorít majd a zuhanyban.
Küzdhetsz a férfiasságodért, míg belefáradsz, és feladod.
Azután hivatásos rongybaba leszel.
Hivatásos rongybaba?
Te mosod a ruháikat és viszed vissza a kajáldás tálcáikat.
Az arc, amit utoljára látsz,
mielőtt álomba sírod magad, minden éjjel az övé lesz.
És az első, amit látsz,
amikor felébredsz rémálmaidból, szintén az övé.
Ez lenne az ördögi körforgás,
amibe kerülni akarsz,
csak mert úgy döntöttél, leveszed a pulcsidat?
Tényleg van itt kajálda?
[Shelley] Mindig el akartam hozni a menyemet egy ilyen helyre.
- Oké, ez jól hangzik! - Igen, bizony.
- Jó napot! - [suttogva] Másodperc!
- [kifújja a levegőt] - [recepciós] Igen…
De flegma valaki!
Na, mindegy. Itt csinálnak ilyen méhviaszpakolást…
- [Amira hümmög] - …ami valódi méhkaptárból származik.
- Komolyan? - [Shelley] Igen.
Vannak kaptáraik, és…
- [recepciós] Szia! - Helló!
[recepciós] Milyen csinos vagy!
Igen, sajnos pont ez a probléma. Esetleg egy férfi masszőrt tudnék ajánlani…
- Ó, hát ez… - [recepciós] …ha az elfogadható.
Igazán sajnálom!
De mit sajnálsz?
Te… nem láttad, hogy épp mi történt?
Nem. Mi történt?
Oké. Azt azért elmondom, hogy gyakran járok ide.
- Érted? - Oké, igen.
- És most, amikor kivételesen veled jövök… - [hümmög]
…egy fehér bigét simán beengednek előttünk. [fújtat]
- [fújtat] - Ó! Ó, nekem…
Valószínűleg volt időpontja a miénk előtt.
Nem hiszem el, hogy mit kell elviselnetek!
- Mit? Miről beszélsz? - Várj csak! Egy másodperc!
- Ne, szerintem nem kéne emiatt… - Elintézem.
Oké, intézed.
Viszhall!
Jó napot!
Hát jó napot [fújtat]
Oké, szóval, öö…
mint leendő anyósa
egy afrikai-amerikai nőnek, itt Amerikában,
szörnyen visszataszít és elborzaszt
a nyilvánvaló rasszizmus, amit az imént tapasztaltam.
Várjon! Bocsánat, mire gondol?
Tudja maga nagyon jól, hogy mire gondolok.
Helló!
[nevetgél] Miss Shelley, menjünk ki levegőzni egy kicsit!
- Öö, igen. Kimegyünk levegőzni. - Levegőzünk.
Cohen névre foglaltunk. C… C-vel.
- Igen. - [Amira] Friss levegő.
[DJ Quik „Tonite” című száma szól]
- [kerékcsikorgás] - [sziréna vijjog]
[zsivaj]
[hiphopzene folytatódik]
[ujjongás]
- Nagyon rendben van ez a park. - Úgy ám!
- [játékos] Szevasz, Ak! - Szevasz!
Hasonlít szerinted a Hughes parkra?
He?
A Langston Hughes parkra.
Azt mondtad, hogy ott szoktál dobálni.
Mondjuk, a Google nem dobott ki találatot.
Megkérdeztem mindenkit, de nem találtam nyomát.
Ja, lehet, lehet. A Google mostanában…
elég furán működik.
- Nekem is sok a bajom vele, szóval… - Á!
El is akartam menni reklamálni miatta, de…
Jó, ez ilyen Langston Hughes Light-jellegű.
de azért kísértetiesen hasonlít rá…
- [hümmög] - Nagyon hasonló a karizmája, tényleg!
Jó, akkor miért nem szállsz be egy kicsit a fiúkhoz?
- Most? - Ja, haver, játssz egy kicsit!
Á, úgy látom, sokan állnak sorba, meg minden.
Nem, beleférsz. Játszhat a haverom is?
[játékos] Naná, jöhet, gyerünk!
Már mehetsz is.
- [játékos] Szedd a lábad! - Rendben, jó, oké.
Ez a beszéd! Mutasd meg, hogy csinálják a Langston Hughesban!
Megmutatom.
Ja. „Az élet számomra nem volt kristálylépcső.”
- Ez jó. - Öö, Langston Hughes írta.
Tudom én is! Állandóan idézgetem.
Ez az e-mail-aláírásom.
[nevet]
[játékosok kiabálnak]
- [nyög] - [játékos] Mit művelsz, hülye gyerek?
- [Ezra] Öö, levideózod? - Ja, olyasmi.
- De nem muszáj. - Tudom, csak nekem lesz, emlékbe.
- [Ezra] Oké. - [nevet] Mutass valamit, Langston!
Dobd rá! [kuncog]
Mutass már valamit, Langston!
[drámai zene szól]
[DJ Khaled „All I Do is Win” című száma szól]
Ezt nem vetted fel?
Nem, majd a következőt.
Kerüld meg!
Ez az! Gyerünk!
Gyerünk! Hé, srácok, ezt csak így hagyjátok?
[játékosok ujjonganak]
[ujjong]
Mr. Muhammad, ez király! Máskor is jöjjünk!
Szóval tudsz játszani.
Vegyen fel Messengeren a srácokkal! Jó arcok.
- [zsivaj] - [nevetgél]
- [Ezra] Miért mondod ezt? - [Mo] Haver!
A feketék és a fehérek sosem jönnek ki. Ennyi!
- Mi a faszról hadoválsz itt? - Az igazságról.
A legjobb barátom és üzlettársam vagy.
Igen, ennyire erőteljes ez a dolog, tesó.
Ez olyan, mint amikor megcsalsz egy nőt, nem?
Mert ha megcsalsz egy nőt, utána próbálsz továbblépni,
de nem fogsz tudni, mert a nő folyamatosan kérdezget.
Tudni akarja, miért. Nem tudja elengedni, érted?
Faggat, hogy megkötözted-e,
leszopott-e, csináltátok-e popsiba…
Hát, nem pont ilyen fordulatra számítottam.
Dehát pontosan ez a lényege, mert ez az igazság.
A feketék szemszögéből nézve mindig a fehérek a csalók.
Mi vagyunk a csaj, aki nem bír továbblépni.
Mindegy, mennyire szeretnénk,
nem feledjük, mit tettetek. Mit tesztek még mindig.
[hiphopzene szól]
- [férfi morog] - [Shelley] Ó!
Ha valaki esetleg nem ismer, Demetrius vagyok, „Emájra” unokatesója.
Imádom őt.
És egyben esküvőszervező.
Oké, először is, a nevem „Amira”,
és gyerekzsúrokat rendezel a reptéri játszóházban.
Hát, a vállalkozásom növekszik, ahogy azt kell, igaz?
Mármint aki nem próbál meg bővülni, az mit akar?
- Nem igaz? - Igen.
[nő nevet]
Nos hát, én Becca vagyok, öö, szintén rendezvényszervező,
- régi barátja Cohenéknek. Amit én… - Igen!
Bocsánat, nem akarok belerondítani,
de… miért is van szükség rájuk?
- Ó, Amira! - Nézzétek, muszáj megemlítenem,
de ha ez így megy, a stressz feláras lesz,
ha vele kell dolgoznom, mert ennek jól kell sikerülnie.
Nem kell tartanod tőle, együttműködik.
[Demetrius] Kösz, kösz!
Azt tudjátok, hogy már alig maradt időtök,
szóval szerintem nagyon gyorsan hozzá kell látnunk.
Szerintem kezdhetnénk a fő témával, azt szögezzük le, és…
Mit szólnátok, ha a téma a régi Hollywood lenne?
[levegőért kap] A klasszikus Hollywood!
- Igaz? - Imádom!
Imádod azt a kort, amikor a fekete előadók
nem alhattak a hotelban, ahol felléptek?
[Demetrius morog]
- Ezzel mondasz valamit. - [anya hümmög]
Én mindig utáltam az Elfújta a szélt.
Már azelőtt is, hogy így illett.
[Shelley] Mielőtt menő volt utálni.
Én magam is a mozis témakör irányába kacsintgatnék,
de amire én gondoltam, az a Tron-féle fíling.
Megvan A számítógép lázadása?
- Nem. - [Akbar] Igen!
Szóval lehetne egy ilyen Tron-jellegű lagzi, de a környékünkre szabva.
Tudjátok. Kicsit… Kicsit kevésbé fényűző,
de, mondjuk, LED-es ruhákkal, nem sima ruhákkal. Értitek.
Itt tartjuk a közelben, mintha a Tron szereplői elugrottak volna egy lagziba.
- Én… Én nem… - Nekem tetszik.
- Én nem… - Ugye, ugye? Tesó! Meg is van.
[Shelley Csak hogy én is értsem…
Úgy érted, mindenki ugyanolyan ruhában jön az esküvőre? Úgy lenne?
Nem, választhatsz színt, de belépéskor azt kapod, ami jut.
Érkezési sorrendben adjuk.
Pirosat… Én pirosat kérek!
Pirosat szeretnél? A tiéd. Akkor a piros kiosztva.
[Shelley] Honnan is lesznek a ruhák?
Én hozom őket, igen.
Hozom a ruhákat. Van 40 Tron-kosztümöm,
és világítanak is, meg minden.
- Még mind működik. Király lesz. - [Akbar hümmög]
- És van belőle 40 darab? - Negyven darab.
Így a násznép összesen negy… Nem lehettek többen 40-nél, ez minden.
Nem kell több vendég, mert akkor nem lesz elég ruha.
És LED-es ruha nélkül kilógnának a sorból.
- Ennyi, látjátok? - Ez legalább különleges.
- Még sosem láttam Tron-témájú lagzit. - [Demetrius] Ilyen még sosem volt.
A szüleink ki fognak készíteni minket.
Tudom.
A jó hír az, hogy már majdnem a végéhez értünk.
És annyira leköti őket, hpgy szinte nem is találkozunk velük.
Igaz is. Anya már napok óta fel sem hívott.
Annyira jó!
Ja, én sem beszéltem apával, ami elég ritkán esik meg.
Üzenetet sem küldött a napi kedvenc idézetéről.
Ó, lehet, hogy valami szörnyűség történt vele?
Te jó ég, nem! Miért mondasz ilyeneket?
Nem, az tényleg rettenetes lenne.
A lehető legrosszabb. Csak remélem, hogy jól van.
Na mindegy, szívem. Indulok.
- Nem akarok elkésni. Csók? - Gyönyörű vagy!
Köszi!
Tarolni fogsz. Ne feledd, tiéd az utca!
Tényleg nem láttad azt a filmet, igaz?
Ha még egyszer azt állítod, hogy nem láttam a Hosszú lét,
elhagylak a picsába!
[Amira nevet]
A viktoriánus ruhához pont ezért választottam a kéket és a zöldet,
pompásan mutatnak a korszakban.
És még azt is hozzáteszem, hogy a belvárosban jó kapcsolataim vannak,
az anyagokat a normál piaci ár töredékéért tudom beszerezni.
- Csodálatos! - Az!
Szívesen hagyok itt nektek néhány vázlatot.
[férfi] Annak örülnénk.
Ja, mit mondtál, mikor végeztél a Harvardon?
Hátha vannak közös ismerősök.
Ó, hát,
én nem… nem a Harvardra jártam, a Howardra.
Howard! Hasonlóan hangzik.
Az a feketék Harvardja.
Érdekes.
[Ezra] Indulás!
Hidd el nekem, egy jó kis legénybúcsúra van szükséged!
Ez majd kicsit eltereli a figyelmedet.
Szétvet az ideg, haver.
- Ja! - Alig várom!
Vegas a saját bandánkkal, baszod! Akkora buli lesz!
Bekapok egy ekit, és egy sztripper lábujját.
- Összefosod magad. - [nevetgél]
Hé! Mi a helyzet itt?
- Csá! Mi a helyzet? - Helló!
Mizújs?
Sz’asztok! Remélem, nem baj, hogy itt vagyok.
Gondoltam, veletek tartok. Elhoztam Omart is.
Mizu nigga?
Szia, Omar!
[sóhajt] Amikor megtudtam, hogy Amira
elviszi anyukádat és a húgodat is Palm Springsbe,
gondoltam, úgy dukál, ha én meg a férfiakkal tartok.
- Ez egy nagyon jó és normális ötlet. - [sóhajt]
Ja, és amikor Vegasban vagyunk,
ne úgy gondolj rám, mint a leendő apósodra!
Nem vagyok olyan.
Csak egy vagyok a fiúk közül, együtt leszünk, jól szórakozunk.
Hé, be se mutattál a srácnak!
A nevem Mo, és van két cicim.
- Ó, ne haragudj, tesó… vagy hugi… öö… - [Mo hümmög]
- Ja. - Jaj! [sóhajt]
- [férfi] Elnézést, ez az én helyem! - Igen, elnézést kérek!
Jó buli lesz.
Abszolút!
- [suttogva] Mi a fasz folyik itt? - Hát, nem tudom.
De hogy ennyire természetes, az eléggé para! Nem?
Az a típus, aki meggyilkol,
aztán édesdeden alszik kilenc órát.
Én is olyan vagyok.
Olyan vagyok.
Hé, te tudtad, hogy Mónak cicije van?
Ja, a mellkasán hordja.
Akkor mi a terved vele?
Megpróbáljuk rajtakapni valami rosszalkodáson,
aztán beárulod a lányodnál?
Nem, hanem árnyékként követjük, és megakadályozzuk, hogy szórakozzon.
Ez még tőled is nagyon aljas terv.
- De nem tagadhatom, hogy jó terv. - [hümmög]
Mivel Vegas tényleg kihozza az emberből az igazi énjét.
- Pontosan. - Sokat elárul, hogy kivel üti el az időt.
Pontosan.
- [dugó pukkan] - [nevetnek, kiabálnak]
- Egs! - [férfi] Fenékig!
Igyál!
- Nyeld le szépen! - Á!
- [Mo] Jól van, Ezra barátunkra! - [Ezra nevetgél]
Egy E, meg egy Z, meg egy kibaszott E! Értitek?
Leteszi a strici a lantot!
- Jaja, igyunk énrám! - [Mo] Ez az!
[nők visítoznak]
[Snoop Dogg „Drop It Like It's Hot” című száma szól]
- [kiabálás] - [nevetgélés]
- Helló! - Szinte ragyogsz!
Hölgyeim! Ki visítozik ennyire a recepciónál?
[kiáltoznak]
Helló, szépségeim!
- És helló, cicik! [puszil] - [nevetgélnek]
- [nők csevegnek] - Helló, lányok!
A fehér nőci meg ki?
[Shelley] Ó!
Ó, csajok, bemutatom Miss Shelley-t, Ezra anyukáját.
- [mind] Ó! - [nevetgélnek]
Te jó ég, mind olyan szépek vagytok!
- Le se bírom venni a szemem rólatok! - Ó, köszi!
Ez a sok fülbevaló,
meg ez a narancs dolog idefent!
- [nevetgélnek] - [Shelley] Az egész hihetetlen!
- Ki se bírom! - Hát, én sem…
Mármint már most elhivatott hódolótok vagyok!
- [mind nevetgél] - Ja!
- [nevetgélnek] - Ez kínos.
Az pedig egy gyönyörű tetkó.
- Ó, köszi! - Naná! Mi áll rajta?
Hogy: „Nyugodj békében, Big Rev!”
Ó, hát részvétem!
Igen, az én kicsi szívem.
Öö, ha a szíved, akkor hogyhogy
- nem a bal oldalra… - Anya, az isten szerelmére!
- [nevetgél] Sajnálom… - Igen.
…hogy elvesztetted, és bocs anya miatt!
- Mi? [fújtat] - [nevetgél]
- [DJ Khaled „Popstar” című száma szól] - [tömeg nyüzsög, nevetgél]
[ujjongás]
[férfi szipogva] Á!
[nevetgél, krákog]
Csak hogy biztosan jól értsem…
Minden egyes ismerősöd kokózik, csak te nem?
Ja, őrület, és szomorú is!
Mert… Mert… Mert… Mert kezdünk miatta eléggé széthúzni!
Hiányzik, amilyenek régen voltak, érted.
Hé! Ezra! Ezra, haver! Haver! Majdnem kifogytunk.
Szóval kéne… kéne a faszi száma. Fel kéne hívnunk a kokós faszit.
Az ismerősödet, a kokóst. Felhívod? Köszi!
Milyen faszi? Nem ismerek semmilyen faszit!
Ezra, miket beszélsz? Te ismered a faszit!
- Ja, a kokóst! - Azt, akit a múltkor szereztél Vegasban!
Csak hívd már! Ne izélj már!
Annyira be vagytok állva, hogy nem tudjátok, mit beszéltek!
Én nem ismerek kokós faszit!
- [nevetgél] - Ismersz egy faszit!
Akitől vettünk már kokaint!
Aki kokaindíler!
Vettünk tőle cuccot,
és annyit toltál belőle, hogy ráájultál az utcára!
Az egész pofád tiszta fehér lett!
Hé, azt hiszem, emlékszem rád!
Te… Te voltál, aki összefostad a gatyád egyszer!
- Igen! Tényleg! Összeszartad a gatyád… - [mind nevet]
- …annyi kokaint toltál! - [suttogva] Fogjátok már be!
Szimmantsatok, baszod, na mit találtam?
- [mind] Kokain! - [Mo] Hadd szóljon!
Ezra! Ezra! Ez a faszi, akit mondtam!
A kokós faszi!
Nézd! Nézd az ökleit!
Rá van tetoválva az ökleire, hogy „Kokós faszi”!
Ezra! Köszönöm a szülinapi ajándékkosarat!
Igazi úriember! Tessék, Papi!
Azt a kurva! Ez aztán szép adag kokain, Ezra!
Ja!
Tényleg beszartál, mikor legutóbb itt jártál?
Lefostad a bokád?
Igen, de nem a drog miatt,
hanem… a mexikói kaja miatt!
- [zsivaj] - [nevetgélés]
- Készen állok! Készen állok! Oké! - Ó!
- Hét betű! Ember! - Na jó.
Olyan, akire jellemző a kecses mozgás!
Azt mondta, „kecses”. Tuti van egy „S”.
- [anya] „S.” - Jó.
- Akkor sztriptíztáncos! - [nő] Az túl hosszú!
[berregőt utánoz]
Ó, várj! Nem, nem, nem, megvan!
„N” betűs szó?
[anya kifújja a levegőt]
[Shelley] Nem!
Nem, nem, úgy értem, navahó.
- [nő] Jézusom! - [Shelley] Igen, arra gondoltam,
navahókra, mivel…
- Tudjátok, amikor mozognak, a navahók… - [Liza] Anya!
Anya! Figyelj!
[Shelley] Mi?
- Ó! Táncos! - [sikítoznak]
Ó, Jézusmária!
Mit művelsz?
Jesszus, nem vagy normális!
- [nő 1 felkiált] - [levegőért kap]
- [nő 2] Te jó ég! - [felkiált]
[kiabálás]
Úristen!
- Nem akartam. - [nő 2] Semmi baj.
Beakadt…
- Semmi baj. Hozzon valaki egy parókát! - [zsivaj]
- Te tudtad volna, hogy paróka? - Nem, fogalmam sem volt.
Hát, ez… ez hihetetlenül gyönyörű munka, ugye? Mert én…
- Hé, add vissza a csajszi parókáját! - Én nem…
- [nő 2] Nyugi! - [nő 3] Nem lesz baj.
- [nő 1] Menjünk innen! - [nő 2] Oké.
[nő 2] Nézd, itt is a paróka!
Hát, ez meg…
- [Ezra] A te hétvégéd is szar volt? - [Amira] Hát, mondhatjuk.
[kifújja a levegőt] Az enyém az volt.
Apukád mesélt valamit?
Nem. Miért? Kellett volna?
Nem, mivel minden rendben volt,
teljesen normálisan, szóval… Ja.
- Oké. - Nálatok mi volt a gond? Csak nem anya?
[Amira sóhajt] Inkább ne beszéljünk róla!
[fújtat] Most épp mit csinált?
Ezra! Most nem… Most nincs kedvem beszélni róla.
Csak mondd el, mi történt!
[sóhajt] Oké. Ugyanúgy nem érzi a dolgokat, ahogy máskor.
De mind ilyenek vagytok, szóval…
Hogy beszélhetsz ilyen szarságokat?
Sajnálom, csak összevissza jár az eszem.
Ne haragudj!
[Ezra sóhajt] Oké.
Hé, hé! Mit csinálsz azzal?
- Kivágom a kukába. - Miért?
Mert nem kaptam meg a melót, Ezra!
Mi van?
A producer hívott, és azt mondta, másnak adta a munkát.
Valakinek, aki jobban ismeri a korszakot. Nem tudom.
[Ezra] Életem, sajnálom!
De nem kell aggódnod, kisegítelek egy ideig.
[fújtat] Nem, én nem akarok valami eltartott nőcske lenni.
Csak próbálok valahogy segíteni neked. Érted?
Például… [sóhajt]
- Hadd… - [Amira sóhajt]
Hadd hívjam fel egy barátunkat, Rick Greenwaldot!
Vannak kapcsolatai,
és majd észben tartja, ha adódik valami.
Ó, ez ám a kibaszott luxus!
Te nem figyelsz arra, amit pofázok? Nem hallasz?
Mindenem, amim van, egyedül szereztem,
keményen dolgoztam érte.
Átverekedtem magam a rasszista szarságon,
és mindezt azért,
hogy berepülj és hívd a haverodat, hogy adjon egy melót,
amit már öt évvel ezelőtt kiérdemeltem?
Szerinted ettől hogy érzem magam?
Nem akarom, hogy rosszul érezd magad, csak szeretnék segíteni.
Semmi rossz nincs abban, ha segítséget kapsz attól, aki szeret.
Te biztos könnyen beszélsz, mert a te életed mindig így működött,
de számomra sosem ilyen volt.
Tök mindegy. Készülődnünk kell az elővacsorára.
Megyek a fürdőbe. Egyedül!
Kérlek!
Jó, nem is akartam a fürdőbe menni veled.
[Amira] Mióta?
Bent maradt a töltőm.
Kihozhatom gyorsan, mielőtt bezárkózol?
[Amira] Úristen!
[vokálozik]
- [csevegés] - [nevet]
- Woody! - [nevetgél]
A nevem Akbar Muhammad, tesó!
Á, ember, ha mama Woodynak szült téged, én Woodynak is hívlak!
Hát, mama hamis Versacét viselő,
munkáltatói támogatással seftelő, kuruzsló bűnözőt sem szült, de ez van.
Ez valódi Versace.
Nigger, ne már!
Mindegy, nem vagyok bűnöző, oké?
Csak kukkolással vádoltak meg, érted?
De csak azért csináltam, hogy lássam, a gyerekem anyja megcsal-e, vagy sem,
hogy egy kicsit kevesebb gyerektartást kelljen fizetnem.
Miért az ablakon át leskelődtél?
Mert látni akartam, hogy valaki felhúzza-e, mint egy sörétes puskát.
Amiatt nem kell kevesebbet fizetned.
Ha a bíró elcsodálkozik a lotyón, a gyerektartás lemegy a klotyón.
Nem mondhatod a bírónak, hogy: „Megfektették, bíró úr,
nem akarok fizetni.”
Nincs bíró, aki emiatt kevesebb gyerektartást ítél meg.
Egyszer már sikerült, a bíró…
- Szia, EJ bácsi! - [EJ] Hé, bébi!
- Hé! - Helló!
Ő itt Ezra. Ezra, ő a bácsikám, EJ.
- Hogy mi? Hogy mondod? Hogy ez a… - Ezra.
- A bácsikám, EJ. - A híres EJ. Sokat hallottam rólad.
[EJ] Oké, oké!
Igen, ő lenne Ezra. A nagy ő.
- Nagy ő, oké. - [Akbar kifújja a levegőt]
Oké, megyek és köszönök Renee-nek.
Jók legyetek!
Jól bánunk Ezrával.
Ha itt hagyod ezt a bankkártyát, a végén még lehúzzuk.
[Amira nevet]
Sikamlós, mint egy bankkártya, a hátranyalt hajával.
- Ó! Csak viccel. - [nevetgélnek]
- [nevet] Jól van. - Jól van, oké.
Menj csak! Gyere minél hamarabb!
- Podcastot csinál a fekete kultúráról. - Ó!
Mesélj róla!
Ja, egy podcastot.
Na és miről?
Kultúráról.
Csak simán „kultúra”? A „fekete” lemaradt?
[EJ nevet] Mindenkinek élnie kell valamiből, igaz?
Na adj nekem 150 dolcsit gyorsan! Amirának meg ne mondd el, hogy pénzt kértem!
- Nem fogom. Átküldöm… - Kérek egy Cîrocot!
És adj, öö… A fehér Barry White-nak adj valamit!
[nevetnek]
[Barry White „Can't Get Enough of Your Love, Babe” című száma szól]
- [zsivaj] - Egészség!
[pohárkocogtatás]
Hé, hé, hé, hé, hé! Hadd mondjak valamit!
- Hadd mondjak valamit! - [nő] Mondd!
Ez csodálatos, annyira csodálatos!
Még sosem… Még sosem voltam ilyen lagzin,
pedig már háromszor mentem férjhez! Komolyan!
Kétszer a városházán,
meg egyszer a helyi japán étteremben! [kuncog]
Még asztalt sem foglaltunk, meg semmi!
Amira, unokahugi, hadd mondjam el, mennyire örülök nektek Ezrával!
Csajszi, csak gratulálni akarunk, hogy hozzámész egy fehér férfihoz.
- Hé, egy csomó fehér ember előtt? - [fújtat]
Ha neked jó, mi örülünk, igaz? [kuncog]
- Bevettük a Capitoliumot. - [tömeg levegőért kap]
Bizony, ott voltam.
Ezra próbált megállítani.
Egy libernyák köcsög, de jó ember.
A legjobb barátom, Ezra, kedves, figyelmes,
mégis valamilyen oknál fogva nem a fekete oldalra ültetett.
Pedig mennyivel esztétikusabb lenne az összkép, nem?
Igyunk a befogadásra és igyunk az újgenerációs jólétünkre!
„Hamar elhagyta a családot, öö,
anyjára maradt a felelősség mindenkiért, beleértve a házat is.
És miután anyja meghalt 1984-ben,
Xzibit kénytelen volt
visszaköltözni apjához Új-Mexikóba.”
Ha… jól emlékszem… Ha jól emlékszem, Albuquerque-be.
- Oké, szerintem most már ennyi elég. - Asszem.
A vakcinától…
meleg leszel.
A történet tanulsága ez:
ne járj olyan csajjal, aki nem tiszteli a nejedet!
[vendégek morgolódnak]
Persze, most nem úgy értettem, hogy… Csak rosszul mondtam véletlenül. [sóhajt]
- [zsivaj] - [nevetgélés]
Kérhetnék egy kis figyelmet?
Egy kicsit figyeljetek!
Ja, szóval, tudom,
hogy a szokás szerint az örömapa csak az esküvőn mond beszédet,
de én meg akartam említeni pár dolgot már ma este.
[krákog]
Amikor az ember lánya házasodik,
azt mondjuk, az apja az, aki férjhez adja őt.
Ezt pedig elég nehéz megemészteni.
Általában nem tudod,
miféle férfi az, akivel a lányod összeköti az életét.
Általában.
De én igazából szerencsés vagyok,
mert úgy érzem, tudom, Ezra miféle férfi.
Ő nem egy drogos, iszákos, álomvilágban élő kurvapecér,
aki a hétköznapjait rasszista idióták között tölti.
- [nevetgél] - [Ezra nevetgél]
Én nem olyan vejet kaptam.
Hanem ezt a vejet.
- [nő] Ó! - [kuncognak]
[EJ] Ó, oké, oké!
Szóval, igyunk a gyönyörű kislányomra!
[mind] Egészségükre!
Köszönöm.
Akbar!
Ó! Ezra!
Köszönöm szépen az előbbi dolgot.
Milyen dologra gondolsz?
A beszédre.
Mivel le is járathattál volna,
de nem tetted. Köszi!
Hát, nekem ne köszönd! Nem miattad tettem!
Csak a lányom kedvéért volt.
Szerinted megaláznám az egész család előtt?
Nem.
Te nem ismersz még engem.
De egyet megmondok. Én ismerlek.
A legelején kiismertelek.
Igen, már a legelső percben.
És ha fegyvert fognak a fejemhez,
se tudom megmondani, miért megy hozzád a lányom.
De egyvalami kristálytiszta számomra.
Hogy te egyértelműen, nyilvánvalóan és vitathatatlanul
nem vagy megfelelő a lányomnak.
Biztos, hogy nem.
- Miért? - Hogy micsoda?
Miért nem vagyok megfelelő a lányodnak?
Baszki, hát mivel is kezdjem?
Bármivel.
Jó, kezdjük… Kezdjük akkor a legénybúcsúddal!
Amikor ott voltunk a sok sztriptíztáncossal meg a kokainnal,
kezdjük akkor azzal!
Miért nem kezdjük azzal,
hogy miért jöttél el egyáltalán a legénybúcsúmra?
Nem volt jogod ott lenni.
A legénybúcsú lényege, hogy az ember kiengedje az állatot. Az nem én vagyok!
Oké? Csak az idióta fasz haverjaim.
De be kellett furakodnod, és elérted a célod.
Szarul is éreztem magam.
És meg kell hagyni, szarul érzem magam mindig, ha a közelben vagy.
Megfagy körülötted minden, és nem tudom, miért.
Tudod, az igazság az, hogy sosem tettem mást,
csak szerettem a lányod,
odaadóan és teljesen.
Ő is szeret engem,
és össze akarunk házasodni.
De te elhatároztad, még mielőtt találkoztunk volna,
hogy utálni fogsz.
[fújtat] És amikor találkoztunk,
minden erővel azon voltál, hogy kifüstölj engem,
hogy bebizonyítsd, semmi keresnivalóm feketék között,
hogy megfigyelő vagyok, és nem tanú.
Ezért vittél el kosarazni abba a parkba.
Ezért vittél el a borbélyhoz,
hogy égess a piros pulcsimban, mint egy bohócot.
Ezért baszogatsz a podcastomért, a zenei ízlésemért, a beszédemért,
gondolataimért meg a barátaimért is,
mindenért, amihez közöm van.
De én benyelem. Benyelem!
Szó nélkül tűröm, eltűröm egész nap.
És egy dolgot megtanultam, amiben igazad volt.
[Akbar] Na és mi az?
Hogy én soha, soha, soha
nem fogom tudni, milyen itt feketének lenni.
De ráismerek a seggfejekre.
Igen. Igen, tudom,
én is nagyon örülök az esküvőnek. És olyan kedves emberek!
Ó, Amira! Amira! Szia!
Megbocsátanátok nekem egy pillanatra?
- Ó, istenem! - [Amira] Szia!
Szia! Csak azért akartalak félrehúzni,
hogy elmondjam, mennyire szép vagy.
Köszönöm!
Be van csavarva?
- Hm? - A hajad. Be van csavarva?
Öö, nem, nincs, nincsen.
Ó, francba! Oké. És akkor nem is póthaj, igaz?
[Amira] Nem.
Nem? Oké. Francba!
Szóval, hát, akkor elölről kell kezdenem az egészet.
A… Mivel, tudod, a leánybúcsú óta…
[Amira hümmög]
…nagyon sokat tájékozódtam a fekete nők hajáról.
Én, öö, ó, például megnéztem a Chris Rock-dokumentumfilmet.
Nem tudom, volt-e szerencséd látni. Egészen fantasztikus.
Ő olyan vicces!
A hangja valamiért… Már a hangja is megnevettet.
De mindegy, a fekete nők haja nem vicces téma. Igaz?
Mármint, te jó ég, nekem fogalmam sem volt erről!
Úgy értem, teljesen elképedtem a dologtól.
Az a sok energia, az idő, meg a…
meg a… a fájdalom és szenvedés, amit át kell élnetek!
Szóval, a lényeg, hogy csak fel akartam készülni,
mire újra találkozunk. És már el is engedlek.
Igen, és mielőtt elmész, megmondanád…
[kifújja a levegőt] Mi ez a stílus? Csak hogy legközelebb tudjam.
- Shelley, én nem egy baba vagyok. - [Shelley] Csak…
Hm?
Tényleg nem esik jól, hogy úgy kezelsz,
mint valami csillivilli tárgyat, amit mutogathatsz az ismerőseidnek.
Ó, nem, nem, én sosem kezelnélek úgy.
- [Amira] De, pont úgy! - Nem!
- [Amira] Befejezhetem? De! De igen! - Én sohasem…
Amióta találkoztunk, én megadtam neked minden tiszteletet,
és mostanra azt kezdem érezni,
örülsz, hogy fekete menyed lesz,
most, hogy hirtelen menő törődni a feketékkel.
Biztos vagyok benne, hogy mindenkinek dicsekedsz vele.
De abban is biztos vagyok, hogy azzal nem büszkélkedsz,
hogy mindig, amikor együtt vagyunk,
a viselkedésed elfogadhatatlan és borzasztóan sértő.
- Én tényleg… - [Amira] És most nekiállsz pityeregni,
belekapaszkodsz a gyöngyeidbe és eljátszod az áldozatot,
mintha minden, amit mondtam, alaptalan lenne.
Az érzéseim alaptalanok.
Én sértegetlek téged.
- Talán agresszív voltam veled? - [hebeg]
[Amira] Vagy feldühítettelek?
Az a durva, hogy én tényleg, őszintén meg akarlak ismerni téged,
mint nő a nőt.
Reméltem, hogy megértesz.
- De ezt… Pont… Pont ezt… - [Amira] Nem, ez nem az.
Mert engem te nem egy személynek látsz.
Nem számít, hány könyvet olvasol el,
vagy hány dokumentumfilmet nézel meg.
Mert mindent egybevetve én úgysem csupán Amira leszek.
Hanem mindig csak Amira, a te fekete kabalamenyed.
És ez sértő!
Amira! Minden rendben?
Nem igazán!
- Miss Shelley, te jól vagy? - [hümmög]
Jól van. Öö, Amira, kicsim!
[szipog]
[mindketten] Beszélhetünk egy percet?
Igen.
[levegőért kap] Akarod te kezdeni?
- Igen, de úgy látom, te is szeretnéd. - Igen. [kifújja a levegőt]
Ezra…
Én nem tudom, hogyan fog ez működni.
Oké.
[Amira] Csak mert…
Tudod, a te családod,
az én családom… Az egész helyzet…
Nem is tudom, ennek ilyen nehéznek kell-e lennie,
de ha őszinte akarok lenni…
[sóhajt] Nekem nincs erőm ehhez.
Annyira sajnálom!
Egyet kell értenem.
A sok szarság a családdal, minden…
anyámmal, apáddal…
Nem hiszem, hogy megváltozhat, szóval…
De mégis, szeretném, ha tudnád, hogy…
a veled töltött idő életem legboldogabb időszaka volt, szóval…
Én is ugyanígy érzek. [zokog]
Oké.
[lassú tempójú zene szól]
[vokálozás]
[szipog]
[Ezra] Gondolkodtam azon, amit mondtál.
[Mo] Ha mindig kapnék egy dolcsit, amikor ezt mondják…
HÁROM HÓNAPPAL KÉSŐBB
- Mi? - Ó!
- Jihí! - [Ezra] Azta! Hú!
[Mo] Nahát akkor milyen bölcsességet mondtam,
ami megmozgatta az agytekervényeidet?
Azt mondtad, hogy a fehérek és a feketék sosem lesznek jóban,
és szerintem igazad van.
[fújtat] Ja, tesó! Hát persze hogy igazam van.
Mindig igazam van.
[a Wet „Where Did the Day Go” című száma szól]
Ez zavar ennyire? Hogy mindig igazam van?
[Ezra] Nem, ami aggaszt, az az, hogy egy kis ideig nem hittem neked, hogy így van.
Azt hittem, van remény egy jobb jövőre.
[Amira sóhajt]
[Ezra] Azt hittem, hogy ha két ember két különböző életből
egymás mellé sodródik, az egymás iránti megértés és a szerelem elég ahhoz,
hogy leküzdjék az ellentéteket.
De arra jutottam, hogy egy fekete-fehér pár esetében
a szerelem nem elég.
Túl sok külső tényező van még.
Amikor a család és a barátok is a képbe kerülnek,
nem mindenki tudja elfogadni azt, amit nem ért.
Hogy ez helyes-e, csak egy dolog. A valóság akkor is az,
hogy gyakorlatilag két külön világban élünk,
és ezen semmi nem változtat.
Én hiphopon nőttem fel,
a személyiségem része, de még ezzel együtt
sem tudok eleget a másik világról, mert nem abból jövök.
Én mindig kívülálló leszek.
Tudom, kurvára elcseszett az egész,
de mégis azt érzem, hiába szeretsz valamit ennyire,
hiába akarnád világgá kürtölni,
néha jobb, ha megtartod magadnak.
Látod, mondtam én neked, hogy ez a fehér Barry White nem szarakszik!
Ő meg Joe Rogan.
Én nem bánom, hogy Joe Rogan minden szavával szapul valakit,
amíg nem személyesen engem baszogat.
[Mo] A kapcsolatot ki kell alakítani. És azt baromi…
Hé, úgy látom, jól elbántál vele.
Kire gondolsz? Ezrára? Én nem bántottam.
Szétszedted, mint kiskutya az antennakábelt!
Nem, nem, nem, nem, nem, ezt a szart nem kened rám.
Csak azt tettem, amit bármelyik rendes apa tenne.
Ja, szívattad a kis fehér fiúcskát,
mert tudtad, hogy úgysem fog beköpni érte.
Ja, és te máshogy kezelted volna?
Én kisajtoltam volna belőle egy kocsit.
Szerzett volna nekem egy friss hitelkártyát,
egy mosó-szárítógépet,
egy üveg csicsás kölnit, vágod, nem?
Fel akarom újítani a hátsó teraszt.
Szerintem egy rendes apa ezt tette volna.
Hé, ezt a saját álomvilágodban, jó?
A valóságban ez kizárt.
Az nem számít, hogy én hogy csinálnám.
Új idők járnak, a világ megváltozott, Woody.
Akbar, baszod! A nevem Akbar.
- Ez is pont ugyanannyi szótag… - Látod? Látod?
Te nem láttad, amit én láttam!
Ő és a félkegyelmű haverjai annyi kokaint szívtak Vegasban,
mintha A sebhelyesarcú 2-t forgatnák!
Akkor ez vele a bajod? A kokain?
Ja! Ez az egyik fő bajom, igen, a kokain!
És nem csak úgy nyalogatták. Kokainhegyek voltak ott.
Szabályosan lubickoltak benne, nyakig ért!
Annyit tolt az orrába, hogy összeszarta magát tőle!
- Mi? Hogy összeszarta magát? - Nem láttam a saját szememmel,
de meséltek egy korábbi buliról, amikor összeszarta magát,
és mindenki emlékszik rá.
- Szóval terjed a híre a városban. - [nevet]
Szerinted hogy közösködjünk egy ilyen sráccal?
[EJ] Hát…
Én nem azt mondom, hogy helyes, de te sem voltál kisangyal fiatalkorodban.
Emlékszel rá, mikor megjelent Rick James Cold Blooded albuma?
Nem, nem emlékszem sem Rick Jamesre, sem a Cold Bloodedra.
Oké, de a kokóra igen.
[nevetgél]
Imádtuk azt a lemezt.
Egyedül akkor éreztem úgy, hogy rokonok vagyunk.
Szerintem genyó voltál vele, jó?
Genyó voltál.
Ezáltal pedig kibasztál Amirával is.
Mind a kettejükkel.
[a Wet „Where Did the Day Go” című száma szól]
[vokálozás]
Abbahagynád végre a vigyorgást?
- Mindenkit megijesztesz. - De…
Én csak örülök, hogy a kisfiam elvisz engem teniszcipőt venni.
[fújtat] Csak nem értem, miért volt muszáj
most azonnal eljönni emiatt.
Azért, mert Diane Kaplannek is vett teniszcipőt a fia,
és folyton ezzel kérkedik az a picsa!
Ó, basszus!
Mi az?
Ó, semmi gond, csak beugrunk, és megvesszük, amit kell, nem lesz gond.
Azt hiszem, kivételesen hagyom, hogy Diane győzzön, anya.
- Tényleg nincs most kedvem… - [Shelley] Na de…
Ezra?
Á! Amira! Mi újság, csajszi?
„Mi újság, csajszi?”
Miért beszélsz úgy, mint LL Cool J? Mi újság?
Csak nem számítottam arra, hogy összefutunk.
Hát igen, én sem.
Apa! Mi folyik itt?
Hú, baszki…
Pontosak vagytok.
Aha. Oké, nem azért vagyunk itt, hogy cipőt vegyünk.
- Ja, kezdek én is rájönni. - Ja.
Igen, kislányom. Nem tudom már, mivel csaltalak ide,
de akármi is volt, hazudtam.
Igazából Shelley és én beszélgettünk.
Ja, és jól kibabráltunk veletek.
- Csúnyán. - Igen.
Úgy érezzük, bocsánatkéréssel tartozunk.
[Shelley hümmög]
- Hát, kezdhetem én? - [Shelley] Igen, kérlek, kezdd csak!
Ezra!
Testvérem!
Figyelj rám!
Tudom, szemét voltam veled az első pillanattól kezdve,
és sajnálom.
Nem ezt érdemelted.
Csak egyszerűen nem tudtam megemészteni,
hogy más vagy, mint amilyen vőlegényre számítottunk, és…
Tudod, nem hittem, hogy egyszer majd a tükörképemet láthatom benned,
de így lett.
Mert rendes faszi vagy.
Egy csirkefogó.
De, ami a legfontosabb,
mindketten nagyon szeretjük Amirát, és mindent megtennénk a boldogságáért.
[sóhajt ] Oké, most én jövök.
Öö, Amira!
[levegőt beszív] Hidd el, annyira sajnálok mindent, amit tettem
vagy mondtam, amivel megsértettelek téged!
De igazából… csak összezavarodtam.
Mivel a fiam hazaállított egy csodás, gyönyörű nővel,
és én semmit sem tudtam a te világodról.
Csak azt hittem.
És annyira örültem, hogy új kulturális érték kerülhet a családunkba!
Remélem, hogy el tudod fogadni a bocsánatkérésem,
mert nagyon sajnálom, minden fehér ember nevében.
Kivéve a rasszisták, a konkrét rasszisták nevében.
- [nevetgél] - És a teljes zsidó közösség nevében.
Kivéve Mitzi nénit, mert ő…
- Ő tényleg rasszista. - Igazi rasszista.
Rettenetes nőszemély. [sóhajt]
De legeslegfőképpen a saját nevemben.
Én, Shelley Cohen Brentwoodból,
szeretnék bocsánatot kérni.
Szeretlek téged, és nem vagy baba.
Igenis egy valódi, erőteljes,
különleges személy vagy a szememben.
Nagyon köszönöm, Miss Shelley, ez sokat jelent számomra.
Elfogadom tőled,
mert őszintének éreztem, szívből jövőnek,
szóval köszönöm szépen!
És Ezzy!
[sóhajt] Azt is sajnálom, hogy mindig útban vagyok neked.
Nem is vagy.
Nyilván nem, kicsim, de szeretlek!
- Ja én is szeretlek! - Szeretlek, nagyon-nagyon.
Oké, akkor…
Akbar és én kitaláltunk nektek valamit.
Igen, és szerintünk mindkettőtöknek nagyon fog tetszeni.
Nagyon!
Szóval, hiányoztam annyira, amennyire te nekem?
Nagyon hiányoztál.
Vettem a múltkor két pár papucsot, hogy magam mellett érezzelek.
- [kuncog] Pfuj! - Amúgy Umbro, de csak az volt.
- Tudom… - Ne!
- Megvettem, mert szomorú voltam. - Ó!
- [Ezra] Hiányzol. - Te is hiányzol.
- [tömeg ujjong] - [a „Stay High” című szám szól]
[nevetnek]
[Ezra] Ez őrület!
[kuncog]
[Ezra] Ó!
[anya kivehetetlenül beszél]
[nevet]
[rabbi] Legyen áldott mindenki, ki eljött,
hogy tanúja legyen Ezra és Amira házasságkötésének,
két szív egyesülésének!
Ezra és Amira, egymást választjátok, együtt építetek otthont,
ám nem téglából, hanem egy menedéket szíveteknek.
Legyen szerelmetek gyönyörű útjának minden napja
oly teljes, mint a mai!
[a „N****s in Paris” című szám szól]
[vendégség] Ó!
Kicsit sok a nyelv, nem?
A fehérek így szokták.
[ujjonganak]
- [ujjonganak] - [kiabálnak]
[kiabálás folytatódik]
[Amira] Ó!
[nevetnek]
Hihetetlen, ami most itt történik, nem?
Ja! [nevet]
Váó! Boldognak tűnnek, igaz?
- Igen, annak! - [nő kiabál]
Mr. és Mrs. Cohen!
Mr. és Mrs. Muhammad-Cohen!
Ja!
Na, ez ám a név!
[nevetnek]
[férfiak és nők kiáltoznak]
[Malcolm Mays „Trauma Baby” című száma szól]
- [hiphopzene szól] - [vokálozás]
[vokálozás]
[lassú tempójú zene szól]