Downloaded from YTS.MX
Tio, te'n recordes d'Obama?
No. Qui és?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Imbècil, sí que ho saps. Para el carro.
- Barack Obama, ja ho pesco. - Segur.
Barack Hussein, que és un dels noms més flipants del negoci.
És com si jo em digués Gambino Cosa Nostra.
És gàngster total. No fotis.
- Fumava Newports. - Newports.
No cal dir res més.
El president dels Estats Units fumava Newports.
Aquest paio és l'hòstia.
I tant que sí.
Fuma les cigarretes preferides dels drogats de tot el món.
Això és el que m'encanta d'en Barack, s'ha convertit en una icona.
És com Jesús, podria ser la versió d'ell mateix que vulguis.
El meu Barack fa coses gais de vegades,
però només quan pren coca, saps?
No se'n fot gaire, un polsim de tant en tant.
I només en ocasions especials.
Per un bon premi.
"Em fotré coca i faré una mica el gai."
El teu Barack es fot coca com a excusa per fer el gai?
- I tant. - Entesos.
Després et deixa anar: "Anava de coca, no passa res."
Ja, però aquell dia es despertava amb ganes de marxa.
"Faré una mica el gai. Vinga, una ratlla."
Sí.
Benvinguts al Xou de la Mo i l'Ez.
Jo soc la Mo i a l'esquerra tinc el meu jueu preferit i gens petit, l'Ez.
En general eren temps millors.
- L'any 2014, nano. Un bon any. - Increïble.
En Meek i la Nicki junts.
Van engarjolar en Bobby Shmurda.
Hi havia el repte del cubell de gel.
- Sí. - Què era, EM?
Tia, l'EM és la malaltia més ben pagada.
L'EM va guanyar una pasta l'any passat.
- L'EM navega amb en Jay i la Beyoncé. - Segur.
"Veuràs com és ser ric de veritat."
El moviment Black Lives Matter és molt notable ara mateix.
Està per tot arreu.
Sembla que tinguin un grup de progres a màrqueting.
Ho estan ennegrint tot.
iCarly negra, Wonder Years negra.
Situada en la mateixa època,
però no vull veure al Kevin Arnold negre
com li donen pel sac durant mitja hora cada coi de divendres.
Quan una persona negra va guanyar l'or a natació
va ser com un resum de les relacions racials.
Vaig veure un paio negre fent esgrima als Jocs Olímpics.
- És massa. - T'has passat de la ratlla.
T'has passat tres pobles.
Quan treuen les banderes confederades d'un lloc
penso: "Que se les quedin."
Es tornaran bojos si ho fas tot massa ràpid,
m'entens?
CENTRE CULTURAL SKIRBALL
- Si us plau, seieu. - Déu meu.
Dempeus 45 minuts. Ha estat la més llarga de totes.
Hem acabat el Vidui, la confessió,
que la fem en plural.
Assumim la responsabilitat…
Per què he d'anar amb vestit i ell va com si fos a un festival de hip-hop?
Ezra, on és la teva quipà?
Merda. L'he deixat al cotxe.
Mira, rei. No soc una carrossa, d'acord?
No soc una carrossa, tothom pensa que soc guai.
Estic a l'última.
Pensen que soc molt juvenil.
Ja "ho capto". T'expresses amb aquestes il·lustracions
i grafits per tot el cos. D'acord, està bé.
Però és Yom Kippur, coi.
En primer lloc, pots deixar de dir "ho capto" i fer cometes?
I, després, quan algú diu "soc guai, ho capto" mai és guai i mai ho capta.
- No ho hauries de dir. - I ara.
No podràs ser enterrat en un cementiri jueu.
Bubby, t'estimo molt, però amb respecte,
seré mort.
Tant me fa on m'enterrin, amb respecte.
Pots tirar les meves cendres pel vàter del Dodger Stadium,
amb respecte.
Ara faltes el respecte als Dodgers?
Que m'enterrin al costat de la Rihanna.
- Rihanna? Què… - Sí.
Et rasparé jo mateixa aquests tatuatges
i t'enterraré amb mi en un taüt doble.
- Què et sembla? - Genial.
Genial.
Moltíssimes gràcies per tot.
Sembla que hagis perdut el fill al festival Coachella.
Sembles la versió hebrea del director de Hogwarts.
Sembles un jove Hulk Hogan.
Em pregunto de què parleu tu i la rabina al cotxe
de camí a la botiga de les bruixes rabíniques.
De molta música o teniu una conversa intensa?
- Ezra! - Hola, com va tot?
- Com esteu? - Quants anys tens?
En tinc 35 ara.
Tens xicota?
No.
Ho dius d'una manera com si fos una cosa dolenta.
No t'agraden els conys?
Sentir la paraula cony de la seva boca em fa dubtar si m'agraden.
Som l'any 2022!
Potser el nano prefereix menjar-se una botifarra kosher.
Ja sé que vols ser progre,
però sona força homofòbic.
Bé, m'alegro de veure't i segueix amb vida.
- Hola, noi. - Hola, doctor.
Hola, com tens el penis?
Crec que bé, anar fent.
Sí? Escolta, vine amb mi. Anem al bany
i li donaré un cop d'ull, d'acord?
- No, gràcies. - No passa res.
No et preocupis, invita la casa.
Sense cap cost.
Sí, però no és el preu el que em preocupa, sinó el concepte.
Vaja.
Segur? Podem anar…
Doctor, les dents se m'estan torçant de nou.
Si obre molt la boca…
- Ezzy. - Sí?
Vull que estiguis tranqui ara mateix
perquè la Kim Glassman és allà i t'està repassant de dalt a baix.
Ara mateix, entesos?
Ja ha acabat el doctorat a Harvard
i ho està petant.
Allà mateix. La veus?
Sí. T'ha vist com l'assenyalaves.
- No m'ha vist. - T'ha vist del tot.
- Està molt ben moblada per tot arreu. - T'agrada el seu cos i la seva ment.
- Sí. - D'acord.
Crec que el meu antic dentista
m'acaba de fer un rotllo sexual molt estrany ara mateix.
Qui? El Dr. Green.
- Sí, el Dr. Green. - Està ficat en un merder.
Ah, sí?
Sí, un munt de problemes.
O sigui que és real?
Bé, no ha estat condemnat.
En els quatre segons que hem parlat
ha intentat portar-me al bany i mirar-me la cigala,
així que donaré suport als acusadors.
Hi ha un sistema legal i cal respectar-lo, Ezzy.
- D'acord. - Bé.
O sigui que estàs de part seva.
Bé, ja saps…
No s'ha demostrat que sigui culpable. Hi crec i segur que tu també.
Correcte. Crec que marxo. Déu-n'hi-do per un Yom Kippur.
- T'estimo, reietó meu. - T'estimo, estàs molt bé.
Així que treballes en finances?
Sí, soc agent.
Ha de ser emocionant treballar amb tants diners tot el temps.
No és la feina ideal.
Quina és?
Et riuràs de mi.
No seràs instructor de reiki, oi?
No. Tinc un pòdcast amb una col·lega.
De veritat?
Sí.
Bé, i de què va?
De la cultura.
Quina cultura?
Ja saps, la cultura.
Música, moda, esports.
Ets un jueu de l'oest de LA, què en saps de la cultura?
Potser de les xarcuteries…
Quina gràcia.
Sincerament, crec
que mai coneixeré una dona que m'entengui.
Tio, no has de mostrar que tens gana.
És fastigós!
Mai he vist un home tan desesperat per tenir una relació a part d'en Drake.
Com del seu disc Views.
Soc com el Views.
Tot sol en un edifici a Toronto amb les cames penjant
i pensant com és sentir companyia.
Així em sento.
Vull que busquis ben a dins del teu cos de jueu
i em treguis el disc CLB d'en Drake, l'energia d'amant oficial.
Ara mateix no tinc l'energia d'amant oficial d'en Drake.
No la tinc.
Take Care em representa totalment.
Em trobo tot sol en un restaurant italià
amb un munt de cadenes, bevent vi Manischewitz
i preguntant-me quan coi sentiré una felicitat i connexió de veritat.
Per cert, sobre la nostra amistat,
t'estàs portant com Pusha T amb mi i preferiria que fossis més Future,
més col·laborativa en lloc d'atacar-me.
Potser et cal una mica de canya ara mateix.
Que et sacsegin una mica.
No m'estàs mostrant Take Care, ets un "Houstonatlantavegas" total.
Plorant per les strippers, sense barba,
impassible. Paio, posa't les piles.
Tens raó.
Haig de ser més el Drake de CLB.
Tot anirà bé.
Només et cal trobar la persona.
Necessites una noieta que surfegi i que tingui flow.
T'ajudo?
Mare meva. No, no cal.
Per què ets així? Sembla que m'hagis bloquejat.
No t'he bloquejat. No faig aquesta mena de coses.
- Has canviat de número? - Sí.
I no creus que això és estrany?
Chris, vols saber per què la nostra cosa no va bé?
Sí, tinc curiositat.
No saps ser tu mateix.
Només dius el que creus que vull sentir
i sona fals.
Crec que realment no em veus de cap manera.
Si tot el que faig és mirar-te.
Sempre miro les teves xarxes socials. Ara mateix t'estic mirant.
Com va dir en James Baldwin:
"La creació més perillosa de tota societat
és l'home que no té res a perdre."
No tinc res a perdre perquè ja t'he perdut.
Entesos, dona'm el telèfon.
Reina, m'has fet patir.
És increïble, al meu pare li encanta James Baldwin
i és una de les seves cites preferides.
Aquí hi ha un missatge del meu pare per a tu
dient que em diguis aquesta merda.
Ton pare i jo anem al mateix club de lectura.
Adeu.
- Adeu, Chris. - Intercanviem informació.
- No t'acostis a casa meva. - Ens recomanem llibres.
- Ra-Ra. - No em diguis així!
És molt estrany.
D'acord? Recupera't!
Mireu el millor semental de les finances de l'oest!
Vaja.
Tinc… Tu també tens una bona cigala, home.
El cap.
Aquesta contestació és estranya, Ezra. Òndia.
El que està fet, està fet, oi?
No soc bo amb les salutacions.
Només cal que diguis "hola".
- Hola. - Està tirat, digues "hola".
Tiradíssim, endavant.
- Cap. - Campió, figura.
Tio. Tio, no.
Cap de cigala.
- No cal… - O el que vulguis.
"El millor semental de les finances de l'oest!"
Sí! Tu també tens un bon penis.
- Merda, ho sento. - No vull ni donar-te la mà.
És massa elaborat.
Entesos.
Si digués: "Fot un temps de collons", què diries?
Que tinguis molt bon temps.
Diries això?
No ho sé…
Gira full. Agafa el telèfon, vinga.
- D'acord. - Estem perdent el temps.
- Vinga. - Som-hi, a vendre una mica.
Ets l'hòstia.
- Espavila. - Som-hi, nano.
A fer calés, reina.
Fes un canvi de sentit seguit d'un gir pronunciat a l'esquerra
- i un altre canvi de sentit. - Què?
Fes un canvi de sentit seguit d'un gir pronunciat a l'esquerra
i un altre canvi de sentit.
Fes un canvi de sentit…
- Fot el camp d'aquí! - Collons!
- Ajuda! M'estan atacant! - Què?
- Tu m'estàs atacant! - Fora!
Calma, si us plau! D'acord!
No et puntuaré amb cinc estrelles. Quina merda.
Què coi, no soc conductora d'Uber.
Ah, no?
No. Vaig a la feina, guillat.
Fes un canvi de sentit…
Merda. Em sap molt de greu.
No ho crec.
Has vist una dona negra dins un cotxe barat
i has pensat que tenies el dret diví de blanc
de pujar al meu cotxe i dir-me on volies anar.
És la mateixa història racista de sempre dels collons. Fora!
Ja sé que sembla racista,
però no ho és.
La conductora del meu Uber és una dona negra amb un Mini Cooper
i es diu Hyacinth Ajanlekoko Butatembe.
- O sigui… - Vaja.
Suposo que la Hyacinth, com es digui, és com jo, ja que tots semblem iguals.
Hòstia, sincerament…
Sou bessones.
Mare meva. Sí que s'assembla a mi.
Sembla un rotllo de clonació total.
M'encantaria presentar-vos.
- Bé. - Tu ets més maca, és clar.
Pots sortir del meu cotxe si us plau? Gràcies.
Mira, ho sento.
És una bogeria.
Deixa'm compensar-t'ho. Conec molt bé Century City.
- Si vols et puc orientar. - Qui diu que m'hagi perdut?
Fes un canvi de sentit, un gir pronunciat a l'esquerra
i un altre canvi de sentit.
D'acord, però ves de pressa,
no puc arribar tard a la feina.
És clar.
- Gira a la dreta al semàfor. - Bé.
Això no és Tot passejant Miss Daisy, d'acord?
- D'acord. - No em matis.
I ara. No em matis tu, si us plau.
- Què dius? - M'has fotut una pallissa.
No et conec, collons.
Jo soc l'Ezra. Com et dius?
Amira.
TOTES LES VIDES DELS NEGRES COMPTEN
BENVINGUTS A BEVERLY HILLS NEGRE
Qui és l'Ezra?
Què? Coi, per què et fiques en les meves coses?
Per què m'ensenyes el teu telèfon?
L'Ezra és algú que vaig conèixer i amb qui aniré a dinar.
Quina mena de nom és Ezra?
¿És un activista pels drets civils de tercera generació
o un pacifista dels pebrots?
No… és blanc.
És blanc?
- Tia! - Calla!
Ho sento, és que això és nou venint de tu.
Ja ho sé.
Sembla interessant.
Sobretot que l'Akbar no s'assabenti d'això. Déu meu.
Perquè ho sàpigues,
no necessito que el pare aprovi les meves cites. Ja soc gran.
FRED HAMPTON VA SER ASSASSINAT
Hola, papa.
- Com va? - Un petó.
Com va tot, nano?
Com sempre.
Ja…
Per cert, ¿són imaginacions meves
o els cabells de tots els negres són cada cop més arrissats?
Mireu els cabells de tothom.
Tothom va arrissat.
Menys aquest paio.
Tinc el cabell més afro de tots aquí
i el porto amb orgull.
Soc la persona amb la pell més fosca?
No hi ha ni un sol negre de veritat en tot el local.
Vull dir que abans
era el que veies per tot arreu quan entraves en un lloc,
negres per tot arreu. I ara…
Al final tothom semblarà Bruno Mars.
Més aviat que tard.
Què vols dir?
Li diràs res sobre la cita?
Tanca la boca, Omar.
- Bé. - De qui parles? En Chris?
No, pare. En Chris, no.
- En Chris, no. - Ah, no?
És musulmà, oi?
Sí, és africà.
Definitivament, és africà i és musulmà, crec que sí.
Sunnita o de la Nació?
Sunnita.
Compte amb aquests germans. Són com els fans dels Lakers.
No saben res de bàsquet, però volen ser a l'estadi Staples
comprovant que tots els miren.
¿No seria la Nació com els fans dels Lakers
perquè ells van descobrir la religió?
Què dius ara, carallot?
Què esteu bevent?
Un batut de plàtan tropical amb pol·len d'abella. És bo.
Pol·len d'abella? Et cal això?
No tenien pols de papallona?
- És bo. - Cada dia odio més aquest món.
Aquest era un dels nostres llocs.
Llavors els blancs van descobrir
que en Magic Johnson i el Dr. Sebi podien curar la sida
i que també tenim plats i batuts deliciosos.
No està bé que donin suport als nostres negocis?
A quin preu, Amira?
¿Llibertat econòmica,
empoderament cultural, expansió del mercat?
Algun dia et trencaran la cara.
Sobretot resa amb aquest noi.
Com amb la vostra mare.
Resant junts vam saber que estàvem fets l'un per l'altre.
No la vas conèixer quan volies tornar un esprai usat d'antipunxades?
No, la vaig conèixer i ens vam enamorar pel nostre amor mutu a Déu i la pregària.
Sempre us ho dic,
si manteniu les vostres creences, el vostre cor us seguirà.
He somiat allò del mecànic, doncs?
Què collons et passa a tu?
Un moment. Sortiràs amb una noia negra, negra?
Jo no ho diria així.
Tio, has pescat una autèntica?
Quina flipada.
És totalment inassequible.
Si ella és el que dius que és, segur que fa olor de mantega de cacau
i d'expectatives. Potser que frenis.
Què vols dir?
Que espero que ningú acabi mort.
Mort?
Sí, tio.
¿En aquest clima social,
amb tanta intensitat racial al país ara mateix,
i tu fas un pas com aquest?
Molt atrevit, tio. De veritat.
No estic fent cap pas.
Això no és perquè sigui una novetat. No parlo d'un xandall tenyit.
Parlo d'una persona. Una dona que he conegut,
que és interessant i diferent de les altres dones que conec.
Li he demanat per sortir. I què?
No em diguis que t'has comprat un xandall tenyit.
Gràcies.
Estàs genial.
Gràcies.
M'agrada com vas.
Gràcies. Tu tampoc estàs malament.
Són sandàlies Gucci?
Sí, per què? Te'n vols riure o què?
No, no me'n vull riure. I ara. Penso que són genials.
Són perfectes per a una primera cita.
Això és una cita?
Sí. Som dos adults
i un de nosaltres està interessat a conèixer l'altre.
Ens trobem en un lloc i hora concrets.
Segur que si li pregunto a la Siri: "Què és una cita?"
Això seria el vers que em deixaria anar.
Vers? Molt bé, Ezra.
Intentes impressionar-me, molt valent.
Mai parlaria malament de les teves sandàlies.
Si t'agrada alguna cosa, endavant.
Ningú hauria de classificar ningú, mai.
Això és autèntic. Estic d'acord amb tu.
Mare meva. Sembla un fort.
- És bufó. - Sí.
Saps que estem fent?
Estem sent bufons! Mare meva!
- Ets boig. - Sembla una tenda.
Mai havia fet una cosa així.
No havies sortit amb un arquitecte de la manta tan creatiu.
Mai.
Ni amb algú tan bufó.
No és divertit?
És com estar en el nostre propi petit món.
Sí que sembla el nostre propi petit món.
Posa música. Ens cal una mica d'ambient.
Sí?
Sí. Alguna petició?
No. Confio en tu.
Què et sembla això?
M'encanta aquesta cançó.
Ah, sí?
Escolta.
No tinc relacions sexuals amb ningú més,
o sigui que, t'agradi o no,
d'alguna manera estem junts.
Que fort, t'anava a dir una cosa semblant,
potser una mica menys d'institut, més madura, però…
Sí, ets la meva noieta.
Ja ho sabies això.
- Estàs obsessionada amb mi. - No.
Obsessionada amb tu?
- Sí. - D'acord.
Ja has deixat algunes coses per aquí.
Aquí tens el judaisme fanfarró.
Em posa moltíssim.
Vull un bagel de salmó ara mateix.
T'estimo moltíssim!
Moltíssim!
No et puc frenar!
Calla.
SIS MESOS DESPRÉS
Estic una mica nerviosa.
I ara. Jo sí que estic nerviós.
Per què estàs nerviós?
- Perquè la meva família és boja. - Totes les famílies són boges.
No, estan com un llum.
Hola!
Hola, ma. Com estàs?
Hola!
Mama, ella és l'Amira. Amira, aquesta és la meva mare.
Hola, Sra. Shelley. Encantada de conèixer-la.
Sra. Shelley?
La meva mare em mataria si no em dirigís així.
És clar. El que et faci sentir millor em va bé.
Mare meva, ets preciosa.
M'encanten els cabells i les ungles.
Mira quins anells!
- M'encanten. - Gràcies.
Amb els vostres noms.
Què et semblen els lòbuls i la planta dels peus?
Calla. Sempre se'n fot de mi.
Però també m'encanten els lòbuls, sí.
- Entreu. No és una meravella? M'encanta. - Sí, boníssim.
Rei, vine a saludar l'Amira.
Espero que ho pronunciï bé. Amira.
- Sí. És Amira. - Amira. Arnold.
Veniu i seieu.
- Amira. Sí! - Sí.
Tenim formatge i galetes,
però si vols res més,
la Lupita pot anar a la tenda orgànica.
Igualment ha d'anar a recollir-me la roba a la bugaderia.
És de Guatemala.
Ella… la Lupita.
Ja saps, som com germanes, de fet.
Literalment, és com de la família.
Ni tan sols és feina per ella. De veritat.
Estic segur que per ella és feina.
No crec que la Lupita vingui fins aquí, ad honorem,
sense un intercanvi de diners.
- Vinga. - Només ho dic.
- No, ja ho capto, sí… - Sí.
Gràcies, però no cal. Això té molt bona pinta.
- Gràcies. - Bé, perfecte, doncs.
M'han dit que ets estilista.
Més o menys, soc dissenyadora de vestuari, que és estilisme, de fet.
- D'acord. - Té un estil increïble.
Sí.
I tant, ja ho pots ben dir.
Jo també faig una mica d'estilisme, això ho tenim en comú.
- Ah, sí? - Sí.
L'Ezra no m'ho havia dit.
Perquè no és veritat. És la primera vegada que ho sento.
Vull dir per mi i el pare. O per l'Arnold.
- I per a alguns amics. - Molt bé.
Sí, els reviso l'armari.
Com ho fas, això?
Trio algunes peces.
Les poda.
Exacte. També faig donacions de coses.
Se sap que tinc bon gust.
Vull dir, no estic intentant presumir. Això sonaria molt pretensiós.
Aleshores, Amira, d'on ets?
D'aquí. Bé, de Baldwin Hills per Inglewood.
Vaja, Baldwin Hills.
Déu-n'hi-do, sí.
Crec que en Mike…
Magic Johnson va fer un munt de coses increïbles allà.
En Magic, quin jugador.
Jugava amb un entusiasme juvenil.
- Ah, sí. - El somriure.
- Té un somriure meravellós. - Sí.
El vaig veure un cop al súper. És molt alt.
De fet, vam tenir l'oportunitat de comprar per allà,
deu fer uns quinze anys,
però l'Arnold no va voler.
És una pena que us hàgiu perdut la primera onada de gentrificació.
Podríeu haver fotut molta gent amb l'especulació.
Aquesta és la nostra encantadora i tendenciosa filla, Liza.
Vine a conèixer la nova xicota del teu germà.
Hola.
Vull dir…
Ei…
D'acord.
Atura el carro.
No està disponible.
La Liza és gai. És queer, és lesbiana.
L, G, B, T, Q.
Ho tens tot.
Que estimem i acceptem perquè aquest és el nostre "rotllo".
Som així "d'enrotllats".
Crec que ja ho entén. Està fent de nou les cometes?
Sí, s'està escalfant.
M'encanten les teves ulleres. Són súper.
Gràcies, en realitat les he fet amb llaunes reciclades de refresc.
De debò?
Te'n podria fer un parell. Si vols aquestes són graduades, però.
Vull comentar-vos a tots una cosa a veure què en penseu.
Merda.
- Crec que la policia… - Vinga!
…és, i sempre ha estat, per cert,
un puto desastre amb la gent negra.
I jo, abans de tot, l'odio.
- És una feina difícil. - Papa.
Mama, vinga, t'ajudaré a la cuina.
- Què? - Ara.
Mai a la vida t'has ofert per ajudar en res.
Ara mateix.
- Sabeu què més? - Vinga.
L'himne nacional? Tothom s'hauria d'agenollar.
- Suficient, gràcies. - De debò ho crec.
- No només els jugadors. - Anem a veure una cosa.
- Què coi fas? - Gràcies per compartir-ho.
Ho sento per la meva mare. Literalment és imbècil.
M'agraden les trenes.
Gràcies.
L'Xzibit portava trenes.
Sí.
Recordes el programa Tuneja el meu carro? La bomba.
M'encantava.
Semblava un tio enrotllat. Un senyor.
Te l'has trobat en algun dels teus xous?
- No. - No?
- Encara és al món del rap? - Pare, prou.
- Què? - De produir sons.
- M'agrada el rap. És així. - Pare.
- Cap aquí. - Què fas? Què et passa?
¿Podries frenar-te en tot el que fas i dius,
potser del tot?
Ets un groller i una molèstia.
D'acord? I tant que sí.
Soc jo mateixa i m'estic esforçant.
M'he passat tota la vida sent jo mateixa
i no necessito que el meu fill em digui com m'he de comportar.
Mare meva.
És sobre tot això de la policia i del Magic Johnson.
Parles amb ella com si fos una persona negra,
no la meva xicota, que és una persona.
- Això és absurd. He dit… - Sí?
És clar! He dit "a tots", entesos?
Literalment he dit "comentar-vos a tots".
Però no era per a tots!
No t'interessava ni l'opinió del pare.
Mai havies preguntat una cosa així
en cap sopar que hem tingut en els darrers mil anys.
- En parlo molt sovint. - Amb qui?
Amb els meus amics, amb tothom que conec. Sempre…
Digues amb qui parles de brutalitat policial.
La Marilyn.
La Josephine…
Tu i la Marilyn parleu de brutalitat policial?
Sempre.
- Mai em canso de parlar-ne. - No m'ho crec.
És un tema candent ara mateix.
Escolta. Podríem deixar-ho?
De veritat.
Es tracta de conèixer aquella dona meravellosa.
I t'ho haig de dir, penso que és meravellosa.
- Ah, sí? - Sí.
Soc intuïtiva amb la gent.
No és veritat.
En fi, crec que és meravellosa.
Ho és.
Què?
Li demanaré que es casi amb mi.
Déu meu!
Estic molt emocionada.
Sí.
Et sembla bé?
És clar que em sembla bé.
Per què no m'hauria de semblar bé?
Bé, no és jueva.
Ezra. Ets el meu fill estimat
i has trobat una dona increïble que et fa feliç.
I punt.
Seria millor si fos jueva? I tant.
La nostra comunitat està disminuint i et faria la vida més fàcil…
Però això també és fantàstic!
La nostra família creix d'una manera tan guai, moderna i enrotllada.
Mare meva! Tindré nets negres!
Ostres, mare meva.
Som una família de color! Som el futur!
Mare, si us plau. No diguis ni pensis mai més això.
- Què? - Ja sé que és emocionant, però…
No és la lluna de mel
després de la fase d'enamorament.
Ja fa molt de temps.
Enmig de l'amor, de vegades ens cansem de l'amor, és cert.
Sembla que discutim cada dia.
Sé que m'he portat malament i tu has comès errors,
i tots dos…
Què collons passa?
És cert.
Encara que l'amor de vegades fa mal, bé, sempre ets el més important.
Penso que ens ho hauríem de prendre amb calma.
Només som gent normal.
És ben cert.
No sabem cap a on anar.
A on?
Ho sento molt.
No passa res.
- M'alegro molt per tu. - Gràcies.
Has parlat amb la seva família?
No.
I ho penses fer?
Sí, però no he tingut l'ocasió.
¿O sigui que demanaràs a la seva única filla adulta
que es casi amb tu amb aquest anellet
i encara no els has conegut?
Els tios blancs realment teniu el vostre propi codi.
T'hauràs d'inventar alguna història per a això.
Sí. És un anell petit.
Penses que la seva família em jutjarà?
Jo t'estic jutjant. És terrible.
Sí, ja ho tinc pensat.
"Era de la meva àvia durant l'Holocaust."
- Aquesta és molt bona. - He guanyat.
Un cop menciones l'Holocaust no poden dir res.
Però l'has de treure d'aquesta capsa que no és de l'Holocaust.
L'hauries de posar en una bosseta i embrutar-la.
- Sí. - L'has "d'holocaustitzar".
L'hem "d'holocaustitzar" sens dubte.
I tant.
Sí, bona idea.
- Tens un pla. - Moltes gràcies.
És un plaer conèixer-vos.
Com va tot?
Què és de la vostra vida? Com esteu? Com va la feina?
Parleu-me.
La feina va bé.
Un plom, i tant.
Sé molt bé què és ser un plom.
Vens sovint al barri o només vens pel nostre menjar i les dones?
És una pregunta justa.
Sí.
Suposo que soc d'aquells nois que van a qualsevol lloc.
Vas a qualsevol lloc?
Sí, suposo que soc com un camaleó.
Em puc comprar una dessuadora i uns mitjons a Marathon
o anar al parc Langston Hughes a jugar bàsquet
si fan una bona partida.
I Roscoe's és un dels meus llocs preferits.
Les receptes de Harlem són la bomba.
On és el cambrer?
Aniré a veure si és per aquí
perquè hauríem de poder demanar,
us mereixeu una cosa millor.
El teu avi blanc ha tornat per castigar-me.
- Què? - Mai li vaig agradar.
Ja va començar traspassant els seus supergens en tu
que han aclarit el cafè dels meus petitons.
No diguis ximpleries.
I ha plantat verí en la meva nena estimada
i s'ha convertit en aquest tio blanc que ens invita a dinar a Roscoe's.
Els nens van gaudir d'experiències culturals meravelloses
d'aquells moments amb l'avi, així que calla.
El que van aconseguir va ser confusió.
No estan confosos.
Sí que ho estan. No et sembla confusió això?
Mira, no hauríem de discutir davant del nano blanc, d'acord?
No canviaré el que sento sobre això.
Dic el que vull dir i m'importa una merda aquest tio blanc.
No dic que ho facis.
Ei, gent.
Ja soc aquí. He parlat amb la cambrera
i s'ha molestat perquè l'he interrompuda a la pausa de la cigarreta.
Probablement us preguntareu per què us he demanat de dinar junts.
Sí, m'ha passat pel cap.
De què coi va tot això?
Voldria…
Voldria retrocedir una mica.
Retrocedir a…
Vinga, parlem de Jesús,
ja que Jesucrist era mig negre, mig jueu, oi?
Comencem amb Jesús, el mite, oi?
Jesucrist, tècnicament, imagino que va tenir fills mestissos,
cosa que és genial perquè la gent mestissa és estupenda.
Com la Mariah Carey, en Derek Jeter
i per descomptat, el Millor era mestís.
El Millor?
El Millor de la història.
Ja sé què vol dir, però a qui et refereixes?
Al nostre home, a la icona.
Malcolm X.
El nostre home?
El Millor, no el meu. El Sr. X…
Ho dic perquè ell era mestís
i si l'Amira i jo tinguéssim un fill seria mestís
i seria un nadó preciós.
Potser no tan important com Malcom X, però qui sap?
Potser serà tan important com Malcom X.
No ho sé perquè…
No està embarassada, no ho està.
No ens enrotllem gaire,
però quan ho fem
vaig amb compte.
No és que sigui una estreta…
Sap molt bé el que fa.
- Respecto que… - D'acord.
Vull dir que estimo la vostra filla.
L'estimo i seria un bon marit.
La mare que em va…
He citat Forrest Gump.
Sí, he citat Forrest Gump.
Perquè sabeu qui era el millor amic d'en Forrest?
En Bubba.
Com?
I en Bubba no era negre i en Forrest blanc?
Ja t'ho dic jo, collons.
I sabeu què? No es tractava de la raça.
Sinó de gambes i col·laboració i ho van fer funcionar.
I l'Amira i jo hem fet moltes coses semblants
que en Bubba i en Forrest van fer junts i ara estem aquí,
i vull casar-me amb la vostra filla si us sembla bé.
Mai hem vist el Forrest Gump dels pebrots.
No et fot.
Sí.
¿No en teniu prou que m'heu fet posar la vacuna covid
perquè pugui anar al casino, que ara em voleu prendre els fills?
Et vols casar amb la meva filla?
Sí, i tant.
Doncs, Ezra…
intenta-ho.
És molt estrany. És aquí, mare.
Ja et trucaré.
Com va?
Acabo de parlar amb la meva mare.
Ah, sí? I què t'havia de dir?
Sobre…
M'ha dit que havíeu quedat per dinar.
Ha estat un malson. M'he bloquejat i l'he cagat.
No recordo res.
Per sort, els meus pares ho recorden tot.
¿Per què has portat els meus pares a Roscoe's
sense dir-m'ho?
Volia intentar una cosa, d'acord? Oblida-ho.
Oblida-ho? No, si us plau, segueix
perquè vull conèixer aquest pla tan brillant.
No ho entendries, d'acord?
Mare meva.
- Volia convidar els teus pares… - Espera, ai mare!
Ens ho hauríem passat bé i els hauria demanat la seva aprovació
i tenia la petició ben planejada.
Volia recrear les primeres cites, però s'ha embolicat.
- No s'ha embolicat! - Sí, el teu pare…
- Que no! Ezra! - Ho he espatllat tot.
- Què? - Encara ho pots fer.
Quan?
- Ara mateix! - Ara?
Sí, ara mateix.
- Bé… - Vinga!
D'acord, em trauré la sabata perquè no s'arrugui.
Amira…
t'estimo moltíssim.
Mai m'he sentit tan comprès per algú en tota la meva vida.
Estic bocabadat per la teva bellesa,
intel·ligència i elegància
i per com fas tot el que fas.
Si em deixes,
faré tot el possible per donar-te la vida més bella,
plena d'amor, rialles i alegria.
Amira, et vols casar amb mi?
És clar!
De debò?
Sí!
Mare meva…
Mare meva!
És de l'Holocaust, per això és petit.
- T'estimo. - Jo també.
Haig d'agafar color, mira.
- Em sap greu que sigui tan petit. - No, és preciós.
Quina era la història? És de la teva àvia?
Sí, de la meva àvia…
El tenia durant l'Holocaust.
Quants anys té si el tenia durant l'Holocaust?
Fa mil anys.
Es devia prometre quan tenia tres o quatre anys.
- Era una altra època. - Ets un ximple.
- Era diferent… - Què coi dius?
Don, et conec de tota la vida, has estat un cap increïble.
He crescut amb els teus fills, hem anat de vacances.
Sempre m'has cuidat. Has estat com un pare per a mi.
Treballar per a tu aquests deu anys m'ha canviat la vida,
però és hora d'una nova etapa.
Això és tot? Ha estat genial.
Ho has fet molt bé.
Una etapa al món del pòdcast.
Deixa fora la part del pòdcast.
Vomitaré.
No, espera. Ho sento.
- És que… - Escolta'm, relaxa't.
Fas el que és correcte, només has de fer-ho.
Ho entens? Tens pebrots!
Digues: "Tinc pebrots!"
Tinc pebrots.
- Tinc pebrots. - Tinc pebrots.
Amb un parell. Tinc pebrots!
- Tinc pebrots! - Creu en tu!
- Tinc pebrots! - No soc un qualsevol, tinc pebrots!
Ni un torracollons. Tinc pebrots!
- I punt. - I punt.
Quan tornis a casa mirarem la pel·li del Tupac.
Segur que la Shelley no te la va deixar veure.
Quina grolleria.
- Sí? L'has vist? - L'he vist més que tu.
T'estimo.
- T'estimo. Ho faràs molt bé. - Gràcies.
Vinga, Don! Ets un malparit!
Te'n fotré una, Don!
- Vaja. - Vinga!
No m'importa, Javier.
Fes-ho!
No m'importa una puta merda! Què et sembla?
El Maserati sona com si l'equip dels Toronto Raptors se l'hagués follat.
Arregla'l!
Collons!
Què passa?
El cotxe, oi?
Sí.
Sobre això…
No ho sé…
Crec que no…
Crec que no vindré a treballar a aquesta adreça…
- Què? - …mai més.
De què parles?
En una adreça diferent. Treballaré…
Ja no treballaré aquí. Treballaré en un lloc diferent
on faré una feina diferent.
M'estàs deixant?
Sí. Adeu.
WAKANDA NO PAGA IMPOSTOS PER QUÈ HO FAS TU?
Patètic! Qui dimiteix amb lletra helvètica?
Li has dit: "Que et fotin, Don"?
Més o menys.
I què t'ha dit?
"Ets un bon paio i em sap greu si…
Estranyament, tant de bo ho hagués fet millor."
I jo li he dit que no passava res, però sí que passava. Saps?
- I punt. - I punt.
M'encanta.
- Pels pebrots! - Pels pebrots!
Molt bé.
Parlem del casament abans que recordi què acabo de fer.
És clar.
Quina reacció tan tranquil·litzadora.
Ho sento, rei.
Mira, saps que t'estimo amb bogeria. De veritat.
Estic una mica preocupada.
Des que ens vam prometre i agafar la casa, tinc la meva família
tot el temps al cap i no en el bon sentit.
M'odien.
- No! - La teva família m'odia.
Encara no et coneixen. Penso que…
Els caldrà acostumar-s'hi.
¿De debò la teva família està emocionada
de barrejar-se amb el meu coi de pell negra?
Crec que una bona part, sí.
De debò.
A veure.
Deixa-m'ho rumiar.
Crec que només podem fer una cosa.
Hi ha tants colors primaris en aquest espai.
- Cosa que el fa molt animat. - Sí. Viu.
- I tant que sí. - Gràcies.
Estem tan emocionats per això.
Són tan macos.
Bufons, heu planejat alguna cosa per al casament?
Hem pensat algunes coses.
Sí, voldríem alguna cosa petita i íntima
que ens representés als dos.
Hauríem de parlar de qui oficiarà el casament.
L'Arnold ja ha parlat amb el rabí Singer.
Tenim en Singer!
Seria un honor per a ell.
El rabí Singer?
O sigui que no voldràs un imam?
Qui és la tia Mam?
- No hi ha cap tia Mam. Un imam. - Imam.
Ho podríeu lletrejar?
Després. És com un rabí per als musulmans.
- Gràcies. - Bé.
Sou tots musulmans?
- Sí. - Sí, i tant.
M'encanta.
Per això porto corona.
M'encanta la corona. És preciosa.
Rei, per què no els expliques la història de la corona?
Bé, la gorra kufi que porto ara mateix
va ser un regal de l'honorable Louis Farrakhan.
M'encanta en Farrakhan.
T'encanta en Farrakhan?
M'encanta. M'al·lucina.
És un dels Millors. Un dels altres Millors.
Què és el que t'agrada d'ell?
Sí. Què és el que t'agrada?
Probablement, les mateixes coses que a tu, però més coses.
Pots ser una mica més concret?
Sí.
Crec que el que m'agrada d'ell és el seu rotllo en general.
Té una d'actitud sense floritures
i crec que diu les coses com s'han de dir a vegades.
- Ja n'hi ha prou. - Sí.
Rei, hauries d'acabar d'explicar-los
el sopar privat amb el ministre.
Vam tenir la benedicció de sopar amb la companyia del ministre
i vaig poder parlar amb ell gairebé una hora.
Vam parlar de tot.
Fins on hem arribat i fins on hem d'arribar com a poble.
Vaja.
Al final de la conversa es va treure el seu kufi
i me'l va posar.
Aquest és un dels meus regals més especials.
No és increïble?
Coneixeu la feina del ministre?
Bé, conec el que va dir sobre els jueus.
Anem a sopar, tinc una gana que em moro.
Aixequem-nos i som-hi!
He descobert Sirius, una nova emissora de ràdio
amb música collonuda dels 90 de la costa oest. Ho tenen tot.
Pare, ja veig que agafaràs l'autopista Xzibit
i millor que ens centrem en el sopar que ha preparat l'Amira
perquè és una crac.
- Vinga, som-hi. - Molt bé.
Un moment, no penseu beneir la taula?
No, vull dir… sí.
Anava a fer-ho jo.
- Sempre beneïm la taula. - Ho fem tot el temps.
A l'estil musulmà i, ja que sou aquí,
per respecte, potser voldries fer-ho tu.
Bé, faré els honors.
Alabat sigui Al·là, que ens proveeix d'aliment i beguda…
Tanca els ulls.
…i ens va fer d'entre els musulmans.
Alabat sigui Al·là, que m'ha alimentat,
m'ha beneït, no pel poder ni per la força, sinó per mi mateix.
Correcte.
- Amín. - I tant.
- Amín. - Amén.
- Amín. - Amín.
No ho hauria dit millor.
L'Ezra m'ha dit que abans teníeu una barca.
Sí.
He pensat que algun dia
podríem llogar una barca i sortir tots junts.
- Seria divertit. - Me'n podria encarregar.
Ja veurem.
Els negres no tenim molt bona relació amb els vaixells.
Ben cert. O amb l'aigua.
Com els jueus i els trens, oi?
Vaja. Bingo!
Estàs comparant l'Holocaust amb l'esclavitud?
No, i ara. Mai ho faria.
Tot i que si ho penses,
crec que els negres i els jueus tenen una lluita similar.
Sí.
O sigui que sí que els compares.
- Una mica. - Em passes les patates?
Bé, els jueus, tècnicament, van ser els primers esclaus.
- Oi? Els esclaus originals. - Molt interessant.
Vaja, et remuntes fins a Egipte?
Saps que això va ser fa 3500 anys?
L'esclavitud és a un besavi de distància per a nosaltres.
- Així és. - La meva àvia recollia cotó.
Pare, no crec que volguessin…
- És veritat. - La meva àvia recollia cotó.
Jo no haig d'anar fins a Egipte, només 75 anys enrere.
Els jueus representen la meitat de l'1 % de la població mundial
perquè vam ser aniquilats sistemàticament.
Exacte.
A l'1,5 % de la vostra població
sembla que li va molt bé ara mateix.
Sí, però…
No és que no ens esforcem.
Sabeu? L'Arnold treballa com un animal a la consulta.
És podòleg. Treballes molt, rei.
El seu pare què feia?
Era podòleg.
I el seu pare?
Era… podòleg.
Ja, és una mena de…
- I corredor d'apostes. - Feia això a més a més.
Va anar pel bon camí.
Només dic que el nostre poble
va arribar aquí sense res, com els altres.
De fet, vosaltres vau arribar aquí
amb els diners que vau fer de l'esclavitud, com els altres.
- Què? - Ben dit.
Ben dit, mare.
- Vinga, va. - És veritat.
- D'on surt això? - Reina, porta'm la bossa.
Tinc el llistat d'esclaus.
Porta'm la bossa.
Què us sembla si ho deixem? No veig cada dia les notícies
que la policia dispari la gent amb quipà
que només estava tranquil·lament on fos.
Primer, no tens ni idea de què parles…
És una conversa molt incòmoda.
I les patates? Alguna hora d'arribada?
Ho intento.
Et trobes bé?
Hem d'apagar les espelmes. Tinc una reacció al·lèrgica.
Rei, pots treure les espelmes?
És clar, sí.
Treu-les d'aquí. Foten pudor de merda.
No passa res, ja les trec.
Quan la meva àvia recollia cotó, el teu avi tocava peus.
Ho entenc.
Mare, seu si us plau. Soc l'amfitrió.
- No saps on van! - Deixa'm ajudar-te.
Intento…
Merda!
- Merda! Porta aigua, el que sigui! - Hòstia! Collons!
Què fots? No!
- Ho sento! - Atura't!
Cremarà tota la casa! Ho sento!
Mare meva.
Hòstia puta.
Què farem?
- Amb el kufi? Ja és història. - Amb els nostres pares.
A qui li importa?
No cal ni que ens hi capfiquem.
El teu pare és intens, però ja sabíem que passaria.
Què vol dir això?
Que no va somriure ni va fer cap broma…
M'estàs dient que el meu pare és un negre enfadat?
Mai he dit que estigués enfadat.
Però estàs dient que un home negre és intens,
cosa que insinua que ho és.
És negre i és intens.
Sí, però no ho dius com a blanc d'una persona negra,
anomenant-los agressius o intensos.
Dir que és un negre enfadat és passivoagressiu.
- No puc dir que és intens? - No diguis res del meu pare.
Si s'ha de criticar a algú és a la teva mare
per calar foc al kufi del meu pare.
Què dius de la meva mare? Sí, és una imbècil,
però té bones intencions.
No ho ha fet a propòsit.
No n'estic tan segura.
No discutiré sobre una cosa tan ridícula, d'acord?
Parlem del rabí.
No crec que ho necessitem. Que ho faci un amic nostre.
M'agradaria que fos el nostre imam.
El vostre imam?
Bé, Sra. Shakur.
- Quan t'has tornat tan musulmana? - He nascut musulmana.
És important per al meu pare per això ho hauríem de fer.
- Ha estat el bacó musulmà de l'altre dia? - Sí i era bacó jueu.
Era bacó jueu?
No vaig de superjueu. Menjo bacó tot el dia, m'és igual.
I bé?
- Vols que ens casi un imam. - I?
Posem el llit mirant a la Meca?
- Ho puc fer. - Sí, endavant.
En un no res t'has convertit en una musulmana devota.
- És clar. - Ton pare no és tan musulmà!
Ha escoltat "Fight the Power" un cop i ara es diu Akbar.
Estàs creuant la ratlla. Relaxa't.
M'ho vas dir tu i en fèiem broma i tot!
No t'ho vaig dir perquè m'ho tiressis en cara.
T'haig de dir que t'estàs portant com un imbècil.
Un imbècil?
Sí.
D'acord.
Saps què? No vull discutir. No em vull barallar. No puc.
No vull que ens barallem per això. D'acord?
Aquesta nit ja ha estat prou intensa. No puc.
Jo tampoc vull que ens barallem.
Crec que aprofitaríem millor el temps
si penséssim en com avançar.
Em sembla bé.
Proposo que no parlem mai més amb aquesta gent,
trencar-hi completament.
No ho podem fer.
¿Potser si passéssim més temps amb ells
o que tu i el meu pare poguéssiu passar més temps junts?
Collonut.
Així se sentiria més còmode amb tu.
Potser així veuria què és el que tenim nosaltres.
Se sentiria més… I tu també.
D'acord.
Vaig a dormir. M'ha vingut la regla i ha estat horrorós.
Em preocupa que no m'ha vingut la regla en 35 anys.
Hauria d'anar al metge, crec.
L'Amira m'ha dit que has deixat la feina a finances
per començar a fer un pòdcast.
Sí, és veritat. Ja sé que sembla una bogeria.
O sigui que saps que és una bogeria?
Sí, ja ho sé, però…
Sembla una bogeria.
Ho sé, però…
Ella és genial, em va dir:
"La vida és curta, segueix els teus somnis."
Com penses donar suport a la meva filla seguint un somni?
¿Tens bitcoins de somni
o un pla de pensions de somni?
No tinc un pla de pensions de somni,
però donaré tot el que tingui.
Donaràs tot el que tens?
Sembla el discurset d'un blanc.
"Donaré tot el que tingui!"
Sí, ja ho veig, puc aguantar aquestes bromes.
No és una broma.
Ja sé que no estàs fent broma, crec que estàs fent una…
No estic intentant fer una merda, dic el que acabes de dir.
Doncs no has fet una imitació.
No he dit que estiguessis fent una imitació.
Tio, jo no faig imitacions.
No crec… Ni tan sols…
No crec que facis…
Em va encantar conèixer els teus pares l'altra nit,
però em sap molt de greu allò del kufi del teu pare.
Saps?
De fet, en queda un trosset
i he pensat que potser podria emmarcar-lo.
No cal.
Segur? El podria portar a Michael's,
hi tenen molta traça.
Ho fan prou bé per ser una papereria.
Té un munt de kufis a casa. No passa res.
- Ah sí? - Sí.
Deu tenir un armari de kufis.
No és un armari.
Ja, estic fent una mica de…
És una qüestió respectuosa.
És clar, segur que és una prestatgeria bonica.
M'encanta!
Ho sento. M'encanta aquesta cançó.
Sí, és excepcional.
És provocadora. Posa la gent en marxa.
Per què t'agrada tant?
Tio, és increïble, provocadora.
Sí. T'agrada la lletra?
És com una improvisació total, no?
Saps què?
Recordes el títol d'aquesta cançó? He oblidat el títol.
És molt provocador.
No ho sé. Crec que…
- És "A París"? - Alguna cosa sobre París.
- Què era? - "Mitjanit a París"?
No, no era això.
No és "Mitjanit".
És… algú altre a París.
"Un grup d'amics a París"?
Sí, quasi.
Tens fred?
- No. - Els seients s'escalfen.
- Vols… - Estic bé, gràcies.
Molt bé.
M'encanta aquesta cançó, mola molt.
T'agrada?
Sí, la conec.
M'aixecaré sense por, m'aixecaré…
Em flipa.
…mil vegades al dia.
I aquesta part?
Em fa gràcia perquè no conec el títol de la cançó.
Crec que, i no és el que jo responc,
crec que responc més a sobre què va, com…
l'amistat amb un teló de fons parisenc.
Muntanyes. Els peus preciosos dels jueus.
Muntanyes.
Tracta de tothom, saps?
Potser més dels teus amics junts que els meus…
Però hauríem d'anar a París.
- Els quatre? - Tots quatre a París.
Sí, llavors serem com aquest disc.
Si anéssim a París. Gairebé com aquest disc.
Seria el 75 % d'aquest disc si anéssim a París amb tu.
No ho puc calcular, però…
No puc fer aquesta nota.
Tio, no et vaig dir que res d'armes aquí?
Amaga aquesta merda. És la tercera vegada que t'ho dic.
La mare que et va parir!
Ei, com va, Ak?
- Com va tot? - Tot bé.
- Tens un forat? - És clar. Tu i el teu…
amic de rostre pàl·lid seieu allà.
Tinc un ferit. Portaré la cola.
Espero que no trigui gaire.
No et fa res esperar aquí, oi?
Estic tranqui, aquest lloc és collonut.
Molt bé.
Tot i que no se m'havia informat del codi de vestimenta.
Perfecte, doncs.
Ak, què passa amb el Floquet?
No ho sé, tio. La veritat és que no el conec gaire.
Soc jo el Floquet?
Jo no ho soc.
Escolta, Floquet.
Soc el Floquet.
Com va tot?
Et pots treure aquesta dessuadora inútil?
Tio, la dessuadora, no és del color correcte. Fora.
Merda.
Sí, la veritat és que està humida de collons.
És curiós, fa un segon tenies fred al cotxe.
Perquè l'aire condicionat em bufava a la gola
i tenia por de contraure estreptococs i ara ja no em fa por
perquè estem en un lloc petit amb un munt de gent,
així que tot va bé, em trauré la dessuadora.
Espera un moment, estàs segur que vols fer-ho?
No soc ningú,
però què passarà després de treure-te-la?
El seu grup t'arraconarà a les dutxes.
Lluitaràs per la teva virilitat cada dia fins que et cansis i et rendeixis.
I et convertiràs en la minyona oficial.
La minyona oficial?
Els faràs la bugada i els portaràs la safata de l'economat.
L'última cara que veuràs abans de dormir plorant cada nit
serà la seva i la primera que veuràs al matí
quan et despertis dels malsons serà la seva.
¿És aquest el tipus de cercle viciós sense fi
al qual vols sotmetre't perquè t'has volgut treure la dessuadora?
Hi ha un economat aquí?
Sempre he volgut portar la meva nora a una cita com aquesta.
- Quina emoció! - Sí.
Hola.
Quines maneres.
Vaja. Tenen un embolcall de cera d'abella.
És de ruscs d'abelles.
- Ah, sí? - Sí.
Tenen ruscs aquí i…
- Hola. - Ei.
Estàs molt bé.
Sí, cap problema. Està bé amb un terapeuta masculí?
Em sap greu.
Per què?
No has vist què ha passat?
No, què ha passat?
Perquè ho sàpigues, vinc aquí tot el temps, d'acord?
D'acord.
I ara que vinc aquí amb tu
deixen passar una dona blanca davant nostre.
No…
Potser tenia una cita abans que nosaltres.
No m'imagino el que has de patir.
- Què? Què fas? - Espera un moment.
- No crec… - Tot controlat.
Sí, ja ho veig.
Hola.
Hola. Bé…
com a futura sogra
d'una dona afroamericana als Estats Units,
estic consternada i em fa fàstic
d'haver presenciat el racisme que acabo de presenciar.
Un moment, de què parla?
Sap exactament de què parlo.
Hola.
Sra. Shelley, i si anem fora a prendre l'aire?
Sí, anem a prendre l'aire.
És Cohen amb una "C".
- Sí. - Bé.
Anem a prendre l'aire.
Sembla una bona partida.
Sí.
- Com estàs, Ak? - Com va?
S'assembla al parc Hughes?
Com?
El parc Langston Hughes, vas dir que hi jugues sempre.
Ni la cerca exhaustiva a Google
ni ningú n'ha sentit a parlar.
És clar. Google no ha funcionat…
gaire bé i ha estat un problema per a mi…
Jo em faria mirar el telèfon per si de cas…
Langston Hughes és com provisional,
però aquest parc sens dubte
té un caràcter semblant.
És clar. Per què no et fiques en una partida?
- Ara? - És clar. Ves a jugar.
Crec que hi ha molta gent esperant.
Pot jugar el meu amic?
Sí, endavant. Som-hi!
Ets el següent.
- Vinga! - Sí! Som-hi.
Molt bé. Treu el Langston Hughes que portes dins.
I tant.
"La meva vida no ha estat una escala de cristall."
Bona aquesta.
És d'en Langston Hughes.
Ja ho sé, home.
Sempre ho dic i signo els correus així.
Què collons fas, tio?
Ho estàs gravant?
- Sí, més o menys. - No cal.
- Ja. Ho faig per mi. - D'acord.
Vinga, Langston.
EN DIRECTE 1827
Ho has filmat?
No, ja agafaré el pròxim.
Rodegeu-lo. Així.
Vinga! Merda, el deixareu fer això?
EN DIRECTE 4190
Sr. Mohammad, ho hem de repetir. És genial.
Sí, de conya.
Posa'm al seu grup de telèfon. Són la pera.
- Què dius? - Tio.
Els negres i els blancs mai tindran bon rotllo. I punt.
- De què coi parles? - De la veritat, tio.
Ets la meva millor amiga i col·lega de negocis.
Així de forta és aquesta merda, tio.
És com quan enganyes una dona, oi?
Intentes avançar, però no pots.
Perquè ella segueix preguntant,
ha de saber tots els detalls, no ho deixarà córrer.
Com: "Li has fotut un vibrador?
Te l'ha mamat? Hi ha hagut sexe anal?"
No m'esperava anar per aquí.
Per aquí va la cosa perquè és la veritat.
Per als negres d'aquest país, els blancs són els que enganyen la dona
i nosaltres la tia que no pot progressar.
Per molt que ho vulguem,
no podem oblidar el que heu fet i el que encara esteu fent.
Per a aquells que no em coneixen, soc en Demetrius, el cosí de l'Amyra.
L'estimo amb bogeria.
I organitzo casaments.
Abans de res, em dic Amira
i fas festes a l'hotel de l'aeroport.
El negoci s'està expandint com cal, entesos?
O sigui, si no vas escalant, què fas?
- M'entens? - Sí.
Bé, jo soc la Becca i també organitzo festes.
Soc una vella amiga dels Cohen i només…
Perdoneu, no vull ser grollera,
però per què els necessitem?
Amira.
Jo no em puc estressar així.
Us vaig dir que l'estrès serà un extra
si haig de tractar amb ella, perquè haig de ser el millor.
No et preocupis, ella cooperarà.
Gràcies.
Mireu, no teniu gaire temps,
o sigui que hem d'anar per feina.
Podríem començar amb el tema i decidir-ho ja.
He pensat fer-ho sobre l'antic Hollywood.
M'encanta l'antic Hollywood.
Oi? I tant!
¿T'encanta quan els artistes negres
no podien allotjar-se als hotels on actuaven?
És una bona observació.
Sempre he odiat Allò que el vent s'endugué.
Molt abans que s'hagués de fer.
Abans que fos guai.
A mi l'instint em fa anar cap a una direcció…
He pensat en una cosa més tipus Tron.
Recordeu Tron dels 80?
- No. - Sí.
Tindríem un casament Tron, però un Tron del barri.
Bé, i per fer-ho menys car
tindríem vestits de llum LED en comptes dels vestits habituals.
Al barri, amb gent real, fent coses reals en un món de Tron.
No crec que…
- M'agrada. - A mi no.
Exacte, germà. Aquí ho tenim.
Tinc un dubte.
Vols dir que tothom anirà vestit igual al casament?
Tries el color, però et toca el que t'entri bé.
Per ordre cronològic.
Jo vull el vermell.
El vermell? Perfecte. El vermell està agafat.
D'on agafarem els vestits?
Jo els portaré.
Tinc 40 vestits Tron que s'il·luminen.
Tots funcionen, serà genial.
- I en tens 40? - Sí, en tinc 40.
Qualsevol persona fora del casament, més de 40,
us haureu d'espavilar.
No portaria ningú més perquè no tindrien vestit.
Quedarien estranys sense portar vestit.
- Sembla diferent. - Ho captes.
- Ningú ha fet un casament Tron. - Ningú ho ha fet.
Els nostres pares ens estan matant.
Ja ho sé.
La bona notícia és que gairebé ho tenim llest.
Han estat tan ocupats que els hem perdut de vista.
Sí, fa dies que no sé res de la meva mare.
És meravellós.
Tampoc he sentit res del meu pare,
ni m'ha enviat un dels seus missatges "la forma segueix la funció".
Creus que li ha passat alguna cosa?
Déu meu, no. Per què ho dius?
Això seria horrible.
Seria el pitjor. Només m'asseguro que està bé.
Rei, me n'he d'anar.
- No vull fer tard. - Estàs preciosa.
Gràcies.
Ho petaràs. Recorda, tens els pebrots.
No has vist la pel·li, oi?
Si tornes a dir que no he vist la pel·li del Tupac,
et deixaré plantada.
Per això amb el vestit victorià, he usat els blaus i els verds.
És un color molt ric per l'època.
A més, tinc bones connexions al centre de la ciutat
i puc aconseguir teixits d'alta qualitat més econòmics.
- És genial. - Sí.
M'agradaria deixar-vos alguns esbossos.
Fantàstic.
Quan et vas graduar a Harvard? Potser coneixem la mateixa gent.
No vaig anar a Harvard. Vaig anar a Howard.
Howard! Sona una mica semblant.
És com una Harvard negra.
Interessant.
Som-hi!
Aquest comiat de solter és just el que necessites
per desconnectar abans del casament.
Estic molt estressat. No puc més.
A Las Vegas amb la penya, tio. Ens ho passarem de puta mare.
Em penso col·locar i llepar-li els peus a una stripper, serà brutal.
Què passa, gent?
Com va, home?
Com va tot?
Bé. Espero que no sigui un problema que vingui.
He pensat que us podia acompanyar, també amb l'Omar.
Què passa, tio.
Hola, Omar.
Com que l'Amira va amb la teva mare i germana
i les noies a Palm Springs,
he pensat que estaria bé venir a passar l'estona amb els nois.
Sí, és una idea molt bona i normal.
Escolta, a Las Vegas, no vull que pensis en mi com el futur sogre,
no seré així.
Seré com un dels altres amics passant una bona estona.
Com es deia el teu amic?
Em dic Mo i tinc mamelles.
Perdona ger… germana… Mo.
- Sí. - SÍ.
- Crec que és el meu seient. - Perdoni.
Ens ho passarem bé.
I tant.
- Què coi és això? - Tio, no ho sé.
Té un caràcter terrorífic, no?
És el tipus de negre que et mataria sense perdre la son.
Sí, jo ho he fet.
Jo ho he fet.
Sabies que la Mo té mamelles?
Sí, les té al pit.
Quin és el teu pla?
Enxampar aquest barbut fent el ximple per dir-li a la teva filla?
No. Anirem fins allà
i farem que no es diverteixi.
Has caigut molt baix,
però no mentiré, és un bon pla.
Las Vegas mostra com és realment la gent.
Així és.
- Els amics diuen molt d'una persona. - Així és.
Cap a dins!
Empassa't la pasti.
Dedicat al meu nano.
De la e a la zeta el meu col·lega ho peta. Ho captes?
S'acaben els dies de fer el bandarra.
- Aquesta és per a mi. - Sí, collons!
- Hola! - Estàs espatarrant!
Senyoretes, qui fa tant de soroll al vestíbul?
Hola, preciosa!
Hola, mamelles!
Hola, noies!
I aquesta blanca?
Noies, ella és la Sra. Shelley, la mare de l'Ezra.
Déu meu, totes sou precioses.
No puc parar de mirar-vos.
De veritat, les arracades
i la brusa taronja d'oficina.
És brutal. No m'ho puc creure.
És brutal.
Estic bocabadada per totes vosaltres.
Sí.
I aquest és un tatuatge preciós.
- Gràcies. - I ara, què hi diu?
Diu: "Descansa en pau Gran Rev."
Ho sento molt.
Sí, era el meu amor.
Per què no t'ho has posat a l'altre pit?
Mare, si us plau.
El meu condol per la teva pèrdua i per la meva mare.
Com?
Per tenir les coses clares.
Tothom que coneixes es fot coca, però tu no?
Sí, és de bojos i molt molest.
Sincerament, ens allunya.
Els trobo a faltar tal com eren, saps?
Ep! Ezra!
Ezra, soci. Estem pelats.
Necessitem el teu contacte. Hem de trucar el paio de la coca.
El teu contacte, el de la coca. El podem trucar? Gràcies.
Quin contacte? No en tinc cap!
Què? I tant que tens un contacte.
- I tant que sí. - El de Las Vegas de l'últim cop.
No et facis el ronso.
Crec que vas tan posat de coca que no saps què dius.
No tinc cap paio de la coca.
Que sí. Li vam comprar coca a ell.
És un traficant de cocaïna
i li vam comprar coca,
i et vas posar tan cec que et vas desmaiar a la pista.
Tenies coca per tota la cara.
Espera, crec que et recordo. L'última vegada et vas cagar a sobre.
Sí! I tant!
Et vas cagar per esnifar coca!
I tant que sí!
Esnifeu, malparits! Sabeu qui m'he trobat?
El paio de la coca!
Ezra! Et parlava d'aquest paio!
El paio de la coca!
Mira-li les mans.
"El paio de la coca". Exactament als artells.
Ezra! Gràcies per la panera pel meu aniversari.
Ets el millor. Per a tu, papi.
Òndia, això és un munt de cocaïna, Ezra.
Sí.
Et vas cagar a sobre l'última vegada que vas ser aquí?
Et vas cagar als pantalons?
Sí, però no per la cocaïna. Era de…
pel xipotle.
Vinga, em toca!
Set lletres, plural.
Grup de gent que es mou molt bé.
Has dit que era plural, o sigui que hi ha una essa.
- Essa. - Molt bé.
- Strippers! - Massa lletres.
Un moment. No, ja ho tinc.
És la que comença amb "n"?
No.
No. Em refereixo als navajos.
Parlava d'això, dels navajos
perquè quan mouen el navajo…
Mare, si us plau.
Què?
Era ballarines!
Mare meva!
Què coi fots?
- Què coi et passa? - Mare meva!
Mare meva!
Què et passa?
Tranquil·la, les trenes estan bé.
S'han enganxat al meu…
No passa res. Que algú porti…
- Sabies que era una perruca? - No.
És tota una peça d'artesania, oi?
Torna'm la perruca de la noia. Dona-me-la!
- Està ben embolicada. - Tranquil·la.
- Marxem! - Molt bé.
Què ha…
- Ha estat tan desastrós com el meu? - Es podria dir.
Sí, ha estat molt dur.
Ha dit res el teu pare?
No, per què? Ho hauria de fer?
No, només que tot va anar bé,
normal, i tant.
- D'acord. - I el teu per què? Per la meva mare?
No en vull parlar.
Què ha fet aquest cop?
Ezra, de veritat que no en vull parlar.
Digues què ha fet.
Ha fet la mateixa merda fora de lloc de sempre.
És el que sempre feu.
Quina ximpleria estàs dient?
Perdona. Tinc moltes coses al cap.
Ho sento.
D'acord.
Ei! Què fas?
- Tirar aquesta merda. - Per què?
Perquè no he aconseguit la feina, Ezra.
Què?
M'ha trucat el productor per dir-me que prefereixen algú altre.
Algú amb més experiència en peces d'època, no ho sé.
Ho sento, amor.
Si et consola, et puc ajudar un temps.
No, Ezra, no vull ser una dona mantinguda.
Intento pensar en maneres per ajudar-te, d'acord?
Com…
Trucaré a un amic de la família, en Rick Greenwald.
Té connexions i et pot ajudar per a la propera feina.
Quin puto luxe!
No estàs escoltant el que estic dient? No em sents?
Tot el que tinc ho he aconseguit jo.
¿He treballat de valent i amb tota aquesta merda racista,
perquè ara truquis un amic de la família que em donarà una feina
que hauria d'haver tingut fa cinc anys?
Com creus que em fa sentir això?
No intento fer-te sentir malament. Intento ajudar-te.
Està bé acceptar l'ajuda d'algú que t'estima.
És fàcil de dir per tu perquè així t'ha anat la vida.
Per mi no és així.
Tant és. Hem d'anar a l'assaig del sopar.
Vaig al bany, sola.
Si us plau.
Sí, no vull anar al bany amb tu.
Des de quan?
Tinc el carregador a dins.
Agafaré el carregador abans que t'hi quedis una estona.
Mare meva!
Woody!
Em dic Akbar Mohammad, tio.
La mare et va posar Woody, i, per tant, et diré Woody.
Sí, la mare no va donar llum a un Versace de marca blanca,
que viu de les ajudes, estafador i criminal, però bé.
Això és Versace.
Vinga, home.
No soc un criminal, d'acord?
Va ser una acusació per voyeur.
Només vaig espiar si la meva doneta m'estava enganyant
per rebaixar la paga de manutenció dels fills.
Per què per la finestra?
Perquè volia veure si algú li estava netejant els baixos.
Això no farà baixar la manutenció.
Si el jutge sap que és un pendó pagaré menys de manutenció.
No li pots dir al jutge: "L'he vist a quatre potes,
li pagaré menys."
El jutge no et rebaixarà la quantitat per això.
Ho he fet abans.
- Hola, oncle EJ. - Hola, maca!
Ell és l'Ezra. Ezra, el meu oncle EJ.
- Com va? Com es diu, Ezz… - Ezra.
El famós oncle EJ. N'he sentit molt a parlar.
D'acord.
Aquest és l'Ezra. És ell.
Ostres, tio. Molt bé.
Bé, vaig a saludar la Renee.
Porteu-vos bé.
Ens portarem bé.
Si deixes aquesta targeta de crèdit aquí ens la polirem.
Amb el cabell engominat sembla una American Express Or.
Està de conya.
Molt bé, sí.
Torna aviat, si vols.
L'Ezra fa un pòdcast sobre cultura negra.
Explica-li, Ezra.
Sí, faig pòdcasts.
Sobre què?
La cultura.
Només diràs "cultura" sense la paraula "negra"?
Ho hauràs de pagar d'alguna manera, nen.
Dona'm 150 dòlars, de pressa. No li diguis que t'he demanat pasta.
- No l'hi diré… - Posa'm un Ciroc
i alguna cosa per beure al Barry White blanc.
Ei! Us haig de dir una cosa.
Vinga!
Això és tan meravellós.
Mai havia vist un casament així,
però és clar, m'he casat tres vegades.
Dues vegades al jutjat,
i una vegada al restaurant japonès.
No teníem reserves, res com això.
Amira, cosina meva. Estic molt contenta per tu i l'Ezra…
Nena, que felicitats per casar-te amb aquest tio blanc.
Tia, tots aquests blancs són aquí.
Si a tu t'agrada, a nosaltres també.
Vaig assaltar el Capitoli.
Ho vaig fer. Jo hi era.
L'Ezra va intentar aturar-me.
És un liberal progre, però és un bon home.
Al meu millor amic Ezra, que és amable i considerat,
però no va pensar a seure'm al costat negre de la taula,
cosa que té sentit estèticament, no?
Brindem per la inclusió i el nostre nou patrimoni generacional.
Va deixar la família ben d'hora,
deixant la seva mare a càrrec de tothom, inclosa la casa.
Després de morir la seva mare el 1984
Xzibit no va tenir més remei que tornar amb el seu pare a Nou Mèxic.
Vull dir que era Albuquerque.
Bé. Crec que ho podem deixar aquí.
Aquesta vacuna…
et torna gai.
La moral de la història
és que no has de sortir amb algú que no respecti la teva dona.
No volia dir… M'he equivocat.
M'agradaria parlar.
Un moment, si us plau.
Ja sé que és costum que el pare faci un discurs el dia del casament,
però hi ha algunes coses que necessitava tocar aquesta nit.
Quan la filla d'un home es casa,
diuen que l'home la regala.
Això és difícil d'acceptar.
Perquè normalment no saps
qui és l'home a qui regales la teva filla.
Normalment.
Jo em considero afortunat,
perquè crec que sí que sé qui és l'Ezra.
No és un borratxo, drogat, apardalat i puter,
que s'envolta d'un grup de racistes degenerats.
No m'ha tocat això.
M'ha tocat aquest noi.
Molt bé.
Un brindis per la meva preciosa nena.
Salut!
- T'estimem! - Enhorabona!
Gràcies, senyor.
Hola.
Ezra.
Gràcies pel que has fet abans.
Què és el que he fet?
El discurs.
Podries haver-me fet quedar malament
i no ho has fet, gràcies.
Guarda't les gràcies perquè no ho he fet per tu,
sinó per la meva filla.
Et penses que l'avergonyiria davant de la família?
No.
No em coneixes gaire,
però el cas és que jo sí que et conec.
T'he clissat des del principi.
T'he vist les cartes des del primer dia.
I et juro que no sé per què la meva filla
segueix per aquest camí amb tu.
Hi ha una cosa que tinc molt clara,
és que no ets absolutament, a fons, sens dubte,
el noi adequat per a la meva filla.
I punt.
- Per què? - Com dius?
Per què no soc l'adequat per a la teva filla?
A veure, coi. Per on començo?
Per on vulguis.
Comencem pel comiat de solter?
Amb les strippers i la cocaïna,
comencem per allà?
Per què no comencem per què feies al comiat de solter?
No havies de venir. Els comiats de solter són per fer el ximple.
Aquell no era jo.
Són els meus carallots d'amics.
Et vas colar i vas aconseguir el que volies.
M'ho vaig passar fatal.
De fet, cada cop que ets a prop m'ho passo fatal.
Ets l'infortuni de la meva vida i no entenc per què.
Perquè la veritat és que tot el que he fet
és estimar la teva filla
completament.
Ella m'estima
i ens volem casar.
Tu has decidit abans de conèixer-me
que m'odiaves.
I un cop m'has conegut
has volgut posar-me en evidència amb totes les teves forces,
o provar que no tinc res a pelar amb els negres
o que soc un setciències d'estar per casa.
Per això em vas portar a jugar a aquell parc
i em vas portar a aquella barberia quan jo anava vestit com un imbècil.
Et fots de mi pel pòdcast, pel meu gust musical, de com parlo,
com penso i de qui són els meus amics.
De tot el que jo formo part.
I ho pesco!
Rebo la teva merda, tot el dia.
I m'ha ensenyat una cosa sobre la qual tenies raó.
El què?
Mai de la vida, mai,
sabré què és ser negre en aquest país.
Però sé què és un malparit.
Sí, ja ho sé.
N'estic molt contenta. Són un grup molt agradable…
Amira! Hola!
Em permeteu un moment?
- Mare meva! - Hola.
Només volia aturar-te i dir-te que estàs preciosa.
Gràcies.
T'has posat rul·los?
El cabell, és amb rul·los?
No.
Òndia, amb trenes doncs?
No.
No? Entesos, merda.
Vaja, m'ho hauré de tornar a estudiar.
Des del comiat de soltera,
vaig fer una bona recerca sobre els cabells de les dones negres.
Per exemple, vaig veure el documental d'en Chris Rock.
Si no l'has vist, no te'l perdis, és una meravella
i ell és tan divertit.
Té una veu que sempre em fa riure.
És igual, els cabells de les dones negres no tenen res de divertit.
Déu meu, no en tenia ni idea.
M'ha deixat tan sorpresa.
L'energia, el temps,
el dolor i el calvari que les dones negres han de patir.
Només volia estar ben informada
per quan et veiés de nou i t'ho volia fer saber.
Ja.
Abans que marxis, podries dir-me…
Quin estil portes? Així ja ho sabré.
Shelley, no soc una nina.
No m'agrada gens que em tractis
com un objecte petit i brillant per ensenyar als teus amics.
No faria mai una cosa així.
- Sí que ho fas. - No…
Em deixes acabar? Sí que ho fas.
Des que et vaig conèixer he estat amable i respectuosa.
I ara sembla
que tots esteu contents de tenir una nora negra
ara que és guai preocupar-se pels negres.
Segur que cada vegada que sortim l'hi dius a un dels teus amics,
però estic segura que no els dius
que cada vegada que sortim,
ets molt ofensiva i de mala manera inadequada.
- No… - Ara et posaràs a plorar.
Muntaràs el drama, et faràs la víctima.
Com si res del que he dit fos vàlid. Els meus sentiments no són vàlids,
però els teus estan ferits.
Soc massa agressiva amb tu?
És massa "enfadat"?
És una pena perquè de veritat que et volia conèixer,
de dona a dona.
Creia que m'entendries.
Per això…
No, no és així.
Perquè no em consideres pel que soc.
No importa quants llibres llegeixis o quants documentals miris,
perquè, al cap i a la fi, no seré només l'Amira per a tu.
Sempre seré l'ornament Amira, la nora negra,
i això és ignorància.
Amira, estàs bé?
No gaire.
Sra. Shelley, estàs bé?
Amira, reina.
Puc parlar amb tu un moment?
Sí.
Tu primer?
Sí, però sembla que tu també.
Sí.
Ezra…
No sé com podrà funcionar això.
Ja.
És que…
Saps? La teva família,
la meva família, tot plegat.
No sé si se suposa que ha de ser tan difícil,
i si et soc sincera…
Déu meu. No puc més.
Ho sento molt.
Estic d'acord.
Tot això amb les nostres famílies…
la meva mare, el teu pare.
Sí, no veig que canviï res…
Vull que sàpigues…
que el temps amb tu ha estat el més feliç de la meva vida.
Per mi també.
D'acord.
He estat pensant en una cosa que vas dir.
Si em donessin un dòlar per cada cop que ho he sentit.
Saps que ets molt desagradable, oi?
Què?
Així doncs, què havia dit que t'has estat menjant el cap?
Vas dir que els negres i els blancs mai podran estar bé
i crec que tens raó.
És clar que tenia raó.
Sempre tinc raó.
És això el que et molesta? Que sempre tinc raó?
El que em molesta és que per un moment em pensava que estaries equivocada.
Que hi havia esperança per a nosaltres. Per al futur.
Que quan dues persones de dos àmbits diferents s'ajuntaven,
podien estar juntes gràcies a la compassió mútua,
la seva curiositat i el seu amor.
Però, de fet, quan es tracta de blancs i negres,
l'amor no és suficient.
Hi ha massa factors externs.
Siguin els teus amics o la teva família,
la gent no accepta allò que no entén.
Que sigui correcte és una cosa, però de fet és cert.
Vivim en dos mons diferents.
No hi ha escapatòria.
Vaig créixer amb el hip-hop. Em va fer qui soc.
Però, tot i això,
no estava preparat per a la realitat d'un món del qual no soc part.
Sempre seré un foraster.
Així que per molt fotut que sembli,
sento que si t'agrada alguna cosa,
per més que vulguis compartir-la amb tothom,
és millor que te la guardis per a tu.
Ja et vaig dir que el Barry White blanc deia coses molt heavies.
Ell i en Joe Rogan.
No em molesta que en Joe Rogan digui negre cada dos per tres,
sempre que no m'ho digui a la cara.
Tio, l'has aixafat una mica.
A l'Ezra? Jo no l'he aixafat.
L'has trepitjat com el peu d'una meuca.
No em pots culpar de tot això.
He fet el que qualsevol pare hauria fet.
Has jugat amb ell com si fos un gosset perquè sabies que podies fer-ho. Confessa.
Tu no ho hauries fet?
Hauria fet que em pagués un cotxe.
Que comencés pagant-me un crèdit,
després una rentadora, una assecadora, i segurament una bona colònia.
Que renovés el pati del darrere.
Això és el que hauria fet.
Vius al teu món. Això no passarà ni de conya.
No importa el que jo hauria fet.
Els temps han canviat. El món és diferent.
Akbar, desgraciat. Em dic Akbar.
- Té les mateixes síl·labes. - Ho veus?
No vas veure el que vaig veure.
Ell i els seus amics degenerats s'estaven fotent tanta cocaïna a Las Vegas
que semblava una nova versió d'Scarface.
Així que d'això es tracta? De cocaïna?
Sí. És una de les raons principals, la cocaïna.
No només la cocaïna, sinó un munt de cocaïna.
Quantitats monstruoses de cocaïna per tot arreu.
Es va fotre tanta cocaïna que es va cagar a sobre!
- Vas veure com es va cagar a sobre? - No el vaig veure.
Però vaig sentir que l'altre cop que era allà es va cagar a sobre
i tothom en parla encara. Ho sap tota la ciutat.
Com vols que formi part de la meva família?
Vaja.
No dic que estigui bé, però tu també tens un historial.
Recordes quan va sortir l'àlbum Cold Blooded de Rick James?
No, no recordo l'àlbum Cold Blooded de Rick James.
Però la coca sí.
Ens encantava aquell àlbum.
Va ser l'únic moment que em vaig sentir lligat a tu.
Crec que l'has rebaixat una mica.
L'has rebaixat.
I has rebaixat l'Amira.
Els has rebaixat als dos.
Pots deixar de somriure així? Espantes la gent.
Estic emocionada que el meu fill em compri unes vambes.
No entenc per què de sobte necessites tant unes Dunks.
Perquè el fill de la Diane Kaplan li va comprar unes vambes
i ella no pararà de parlar-ne.
Merda.
Què?
Tranquil. Entrem i comprem les vambes. No passa res.
Crec que has de deixar que la Diane et superi en això, mare.
Ezra?
Amira, com va tot, noia?
"Com va tot, noia"?
Per què sones com LL Cool J? Què passa?
Ho sento, no m'esperava trobar-te aquí.
Ni jo a tu.
Pare? Què passa?
Collons.
Just a temps.
No t'he fet venir aquí perquè em compressis unes vambes.
Ja, començo a veure-ho.
Reina, no sé què et vaig dir per fer-te venir aquí,
però era mentida.
La veritat és que la Shelley i jo hem estat parlant.
Sí, l'hem cagat, nois.
- Molt. - Sí.
Creiem que us devem disculpes a tots.
- Puc començar jo? - Sí, si us plau.
Ezra.
Germà.
Escolta, noi.
T'he estat fent la punyeta des del primer dia
i em sap greu.
Perquè no t'ho mereixies.
No podia suportar el fet que no fossis
el que pensàvem que l'Amira portaria a casa…
Mai vaig pensar que em veuria reflectit en tu,
però m'hi veig.
Ets un bon home
i un entabanador.
Però el més important
és que tots dos estimem molt l'Amira i farem el que calgui per fer-la feliç.
Ara em toca a mi.
Amira, sento moltíssim tot el que he fet
i dit tan ofensiu per a tu.
La veritat és que em sentia perduda.
El meu fill va tornar a casa amb una dona preciosa i meravellosa
i jo no sabia res del seu món.
Em pensava que sí.
Em feia tanta il·lusió tenir una cultura nova i diferent a la família
i espero que acceptis la meva disculpa,
perquè demano disculpes en nom de tots els blancs,
excepte els racistes, els racistes de veritat,
i en nom de tots els jueus,
excepte la tia Mitzie…
- És racista. - És molt racista.
És una persona horrible.
Però sobretot en nom meu,
Shelley Cohen de Brentwood, Califòrnia.
Ho sento molt, Amira,
perquè t'estimo i no ets una joguina.
Et considero com la persona autèntica, poderosa
independent que ets.
Moltes gràcies, Sra. Shelley, significa molt per mi
i m'ha arribat al cor.
M'ha semblat molt genuí i sincer,
així que moltes gràcies.
Ezzy…
També em sap greu haver-me interposat sempre.
No ho has fet.
Sí que ho faig, rei, però t'estimo.
- Jo també. - T'estimo moltíssim, rei.
Doncs…
L'Akbar i jo hem tingut una idea.
Sí, i creiem que a tots dos us agradarà molt.
Moltíssim.
Aleshores, m'has trobat tant a faltar com jo a tu?
T'he trobat molt a faltar.
Inclús em vaig comprar unes sandàlies per sentir-me a prop teu.
Només tenien la marca Umbros.
- Ja ho sé. - No.
De tan trist en un tinc un parell.
T'he trobat a faltar.
Jo també.
T'estimo.
Gràcies!
Benediccions per a tots els presents
en la unió de matrimoni de l'Ezra i l'Amira.
Dos cors en un.
Ezra i Amira, us trieu mútuament per construir una llar,
no de maó i morter, sinó una casa i refugi junts als vostres cors.
Que es compleixi cada dia
en aquest bell viatge d'amor.
- S'està passant amb la llengua. - Com la majoria de blancs.
T'ho pots creure?
I tant!
Es veuen tan feliços, oi?
Sí, i tant.
Sr. i Sra. Cohen.
Sr. i Sra. Mohammad-Cohen.
Sí.
No et fot!
Subtítols: Sabina Pujol