Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ETT ÅR SENARE
- Hallå! - Hej!
Hej familjen Presley. Jag är Barbara. Så trevligt att träffas.
Trevligt att träffas!
Det är lite tilltufsat, men det går att fixa med trädgårdsarbete.
- Vad sägs om verandan? - Ja.
Allt är original.
Är alla här? Redo?
- Ja, vi tar en titt. - Okej.
Är allt okej?
Ja. Kom in.
Städpersonalen kommer först på tisdag.
Som ni ser
har huset massor av gammaldags charm.
Huset byggdes 1904.
Det är registrerat hos Illinois historiska förening.
Det ger genast mervärde.
Och titta på alla vackra...
Var är Kevin?
Vad gör du?
Kom in.
- Måste jag? - Ja, det måste du.
Massor av garderobsutrymme!
Det stora badrummet har originalarmaturer och kakel.
Och har ni sett takhöjden? Jag menar...
Huset har ett lågt pris...
Jag vet att det behöver renoveras, men ändå...
Inget dåligt har hänt här, va?
Åh, jösses...
Himmel, nej! Det är bara köparnas marknad.
Där fick jag dig!
Absolut.
- Var du där hela tiden? - Ja.
Herregud.
Du tog lång tid på dig. Mina kläder blev dammiga.
...lite trädgårdsarbete och sånt.
Hajar ni?
- Tror du att vi flyttar hit? - Nej, för fan. Stället är ett ruckel.
Passa höger sida. Sväng mer!
Nej, sväng mer.
Vänta! Nej!
Se upp! Du körde på brevlådan!
KEVINS SKIT
Det finns tio till i flyttbilen och du får bära in dem själv.
Kul.
Hördu, Joy!
Ful, ful...
Ful...
Vad gör du?
Just det!
Kom igen.
Det är dansfest!
Vi väljer nåt bra.
Kom igen. Dansa, Kev!
Minns du när du dansade med farsan? Visa mig några steg.
Kom igen!
Kom igen.
Kom igen, grabben.
Nej tack, pappa.
Vad fan? Ge mig mobilen!
- Efter middagen. - Mamma!
- Jag lägger mig inte i. - Självklart inte.
Frank, ge dig.
Vadå? Lyssnar du hellre på nån gammal vit snubbe som spelar gitarr?
Terry Kath är en av tidernas bästa gitarrister.
"Terry Kath är en av..."
Det är inte sant. Jimi Hendrix är bäst.
- Läste du det i Rolling Stone? - Nej, fråga vem som helst.
Eller fråga Jimi Hendrix.
Han sa att Kath var hans största inspirationskälla. Han var ett geni.
Snubben sköt sig av misstag i nyllet. Ett geni är han inte.
Säger han som läser en bok för "dummies".
Vet du vad?
Jag är ledsen att du är så olycklig.
Okej? Vi försöker oss alla på en nystart.
Jag skulle uppskatta en positivare inställning.
Hur många nystarter har vi haft nu? Jag har tappat räkningen.
Vad fan?
Vadå?
Han började.
Nej, vänta. Gå inte!
Skit också.
Herregud.
SPÖKLIKA FAKTA
"De flesta väsen har hamnat fel på grund av trauma."
Hördu!
Ja, du.
Kan du vakta dörren en stund?
Kom.
Du borde nog inte göra så.
Nån rasist skrev upp mitt nummer.
Jag får sms som ber om gratis ris.
Gratis ris?
Vet du inte? Asiater äter bara ris.
- Byt bara nummer. - Ska jag bara ge vika för övergreppen?
Nej. Jag...
Och vet du hur grymt numret är?
222-POOP.
Så bra nummer är nästan omöjliga att få.
- Jag tror att vi är grannar. -Är vi?
Ja. Min familj har flyttat in i huset bredvid ditt.
Har du flyttat in i Dödshuset?
- Va? - Alla säger att det är hemsökt.
Jag är ateist, så jag borde inte tro på sånt.
Men i hemlighet skulle jag vilja dö och bli ett spöke som hemsöker Ted Cruz.
Hur som helst... granne. Vi borde umgås.
Vad gör du efter skolan?
Efter skolan... Jag har mycket... Jag måste plugga.
- Jag måste plugga mycket. - Coolt.
Tja, du vet mitt nummer utifall du skulle ändra dig.
Eller om du behöver ris.
Vad är det för min?
- Hur var hemfärden? - Toppen.
- Vad säger du, Kevin? - Bra.
- Fulton, ge mig din mobil. - Varför?
Susan såg din bror gå hela vägen till skolan.
- Du hade en uppgift. - Det är skitsnack.
- Kevin? - Ingen kommentar.
Hallå?
Det är jag igen.
Är du där?
- Bu! - Du, lägg av.
Lägg av.
Glöm det.
Det har säkert funkat på alla tidigare,
men mitt privatliv är tusen gånger läskigare.
Sätt dig.
Kom igen.
Snygg tröja.
Jag har bara bowlat en gång när jag var åtta år.
Farsan hamnade i slagsmål med snubben på banan bredvid.
Vi blev utslängda och portade på livstid.
Kan du prata?
Bara stöna och jämra dig?
Dog du här?
Här i huset?
Minns du inte?
Minns du nåt alls?
Så,
du heter Ernest?
Namnet på din tröja.
Jag heter Kevin.
Oj!
Vad skumt.
Trevligt att träffas.
Så...
Vi kan inte vidröra dig, men du kan vidröra oss?
Som en strippa.
Kev! Jag behöver din mobil.
Jösses, det är iskallt här.
Hördu, arslet. Din mobil, kom igen!
Varför?
Jag har faktiskt vänner. Och det är ditt fel att mamma tog min mobil.
Du släppte av mig långt från skolan.
- Okej, var är den? - Nej. Fulton!
Lägg av!
Släpp mig!
Vad i helsike?
Varför är du så munter?
Va?
Får jag inte vara på gott humör?
Jo, det får du. Bra humör är bra. Det är bara ovanligt.
Hördu, låt honom vara.
Tack.
Okej.
Vi vet att varje atom,
varje molekyl i människokroppen består av energi.
Men vad händer med den energin när kroppen dör?
Jag tror att den energin kan fångas.
Se andra sidan. Hör andra sidan. Var andra sidan.
Judy Romano är West Bay-mediet.
- Fredag kl 20 på TSE. - Vad fan är det här?
Vad gör du med min mobil?
- Fulton. - Din lilla lymmel.
Varför håller du det hemligt?
- Ge mig den! - Vänta.
- Kan ni lägga av? - Vi har ett spöke!
- Okej. - Seriöst.
Kevin filmade honom. Titta!
-Är det nån skrämmande video? - Nej.
- Det är rätt bra. Hur gjorde du det? - Jag gjorde inget.
Jäklar!
- Vi visar mamma. - Nej!
- Det kan vi inte. - Varför inte?
Hon kommer att flippa ut. Det vet du.
Kom igen, lova.
- Seriöst? - Kom igen, lova.
- Kyss det. - Nej, jag...
Kyss det.
Bra.
- Kan jag tillbaka mobilen? - Ja. Skicka videon.
- Varför det? - Kom igen.
Varför måste allt vara så omständligt? Skicka videon.
Som du vill.
- Så. - Jag har den. Tack.
LADDA UPP VIDEOR BEVIS PÅ LIV EFTER DÖDEN
OBESTRIDLIGA BEVIS PÅ EFTERLIVET
MÖT ERNEST, ETT RIKTIGT SPÖKE
PUBLICERAD
"Den lilla flickan låg där skräckslagen när skepnaden svävade över sängen.
Trots att skepnaden inte hade nåt tydligt ansikte
visste hon att den ville skada henne.
Med en plötslig rörelse höll den för hennes mun
och kvävde skriket. Den luktade ruttet och pepparmint.
Världen började snurra innan hon svimmade.
När hon till slut vaknade var skepnaden borta.
Ingen trodde på henne.
Han var bara ett barn.
Det var bara en dröm, en överaktiv fantasi.
Men flickan visste sanningen.
Andevärlden är verklig, och den är farlig."
Tack.
Ingen trodde mig heller. Mitt spöke är kvar.
Han följde mig hem från en restaurang för sex år sen,
och jag blir inte kvitt honom. Jag har försökt...
Ursäkta, jag för ett samtal här!
Han är väldigt klängig, och homosexuell.
Jag är så leds.
Tack.
Herregud...
Hej.
Har du sett den där virala videon?
Sociala medier gör mig illamående.
Nån hittar ett spöke på vinden, och det ser ganska äkta ut.
Det gör de alltid, till en början.
Det här är inte min bok.
Över 1 000 visningar.
-Är det bra? - Säg inte upp dig än.
"Cool animation. Använder du Maya eller ZBrush?"
"Jag har sett bättre saker på Ghost Hunters."
- De tror att det är fejkat! - Ja, men det är äkta.
Frank, tittar ni på snusk? Vad tittar ni på?
- Inget. - Pappa la upp en video...
- Jag köpte dem nyss! - Herregud!
Du oroar dig för apelsinerna. Fint.
Frukt är dyrt. Ni gör nåt fuffens.
Nej.
- Inget alls. - Fuffens...
Tjallare får stryk.
- Nu kör vi. - Ja.
Hallå?
Vi vill inget illa.
Enligt Wikia ska man tala med en bestämd röst.
Okej.
Husets ande!
- Visa dig! - Ja.
Pappa, kolla.
Bu.
- Jösses. - Det är inte roligt.
Jo, det är roligt.
- Du skrämmer bort det. - Nej.
Er nedlåtande, usla exorcism skrämmer bort det.
Hallå.
Det är jag igen.
Det här är min pappa, Frank, och min bror, Fulton.
Läget?
De vill träffa dig.
- Töntigt. - Vet ni vad? Vänta lite. Jag har en idé.
- Vart ska du? - Han har en idé.
Ska han hämta spöket?
Kolla in dummern.
- Knip igen, hundnylle. - Jag ser faktiskt ganska bra ut.
Låt honom spela.
Fan, det funkar! Fortsätt.
Jäklar, kolla! Där är han!
Hördu. Det är okej.
Det är lugnt.
Fråga nåt.
- Han kan inte prata. - Varför inte?
För att han är ett spöke?
- Frank! - Jäklar.
Han måste gå. Vänta...
"Beetlejuice, Beetlejuice Beetlejuice!"
Frank.
Vad är det här?
Ska du låtsas som om du inte vet?
För det är vårt hus, eller hur?
Och det hans röst bakom kameran?
- Jag... - Vadå?
Vadå, Frank?
Tjugosex tusen visningar på mindre än fem minuter!
Jag såg det med egna ögon, Barbara!
Raring, det tror du säkert.
När min dotter tog Xanor med vin trodde hon sig vara Edith Piaf.
Vänta, jag tar inte droger. Vi har bevis! Det finns videor på nätet.
- Hallå, vart ska du? - Ut?
- Sakta i backarna. - Mamma!
Barbara, du bröt nog mot nån lag.
- Vi måste inte informera om spöken. - Jaså? Då får jurist kontakta er.
- Har vi en jurist? - Självklart inte.
- Tjugosju tusen! - Får jag gå?
Nej! Du var med på det här!
Pappa tvingade oss att lova.
Herregud.
- Jag visste att du skulle flippa ut. - Ja!
Det skulle vem som helst! Vi har ett spöke på vinden!
- Förlåt, jag... - Och jag fick reda på det
från nån som såg det på YouTube? Vad hände med att kommunicera mer?
Var det inte poängen med vår parterapi?
- Okej, jag drar. - Kevin...
Trettio tusen! Det här innebär ligg för mig.
- Fulton! - Gå härifrån.
Mel, förlåt.
- Vi flyttar. - Nej, vänta.
Nej, vi ska inte göra
som alla dumma vita familjer i alla skräckfilmer. Vi flyttar.
Kan du bara lyssna på mig? Snälla.
Mel.
Du inser inte hur stort det här är.
Vi har filmat nåt som ingen annan någonsin har gjort
under videokamerornas historia!
Det kommer inte på fråga!
Så vem ska du sälja huset till?
För varje dollar vi har är knutna till huset.
På grund av den dumma videon...
Det är poängen!
Det är pengar, älskling!
Det finns folk som tjänar miljoner på sina kanaler
genom att spela Minecraft och tända eld på sina fjärtar!
Och Mel, vi har ett riktigt spöke!
Det här känns som Houston.
Houston var ett pyramidspel. Det är på riktigt!
Det här är vår chans som kan förändra allt.
Mel.
Se på mig, älskling.
Hör på.
Jag behöver bara vinna för en gångs skull.
För en gångs skull.
Du vet att det här knäppt,
eller hur?
ÄR DET HÄR VERKLIGEN PÅ RIKTIGT? #SPÖKETERNEST
- Det är inget spöke. - Skojar du?
Han gick genom väggen!
Herregud!
Vad är det här?
MAMMA MÖTER ERNEST! VISNINGAR
#HUMÖR
DET DÄR SKRIKET
JAG SER DÖDA
#VISST ÄR ERNEST SNYGG?
Ernest är snygg!
Jag är förälskad i spöket Ernest!
Jag drömde att Ernest befruktade mig. Så här såg vår son ut.
"Spring in i en vägg som Ernest."
Herregud! Okej.
Är du okej? Du, ditt ansikte...
Jag heter Cory, och jag ska göra Ernest-utmaningen.
RÄDDA ERNEST FRÅN KAPITALISM! #BEFRIAERNEST
Spökrättigheter är mänskliga rättigheter.
"Spökrättigheter"? Va?
Bara för att man inte väger nåt är man inte oviktig.
Rättigheter kan ni få i Nya Zeeland. Vi klarar oss utan, tack.
Och Covid är ett påhitt.
Misshandel!
Jag vill normalisera spökkärlek.
- De finns bland oss. - Ett ljus för gastarna.
- Vem kunde ana... - Han bor bara i ett hus.
...kunde få mig att känna...
Det är en klassisk lägereldshistoria.
En familj flyttar in i ett gammalt hus som har ett spöke.
För en familj i Chicago blev det verklighet,
och de har YouTube-videor som bevisar det. Ta en titt.
Frank.
Vad är det här?
Vadå?
Det kan vara dags att ringa flyttfirman.
- Mina gäster idag har... - Herregud.
Informera Anderson innan vi träffar kongressen.
Tuggar du tuggummi? Vad har vi mer?
Den där Leslie ringde igen.
Agent Schipley!
Jösses. Leslie! Vilken underbar överraskning.
Jag har ringt ditt kontor i tre dagar.
- Jaså? - Du såg väl det här?
- Nej. - Det är en ISB.
Leslie, jag uppskattar att du åkte ända hit, men...
Diagnostiseringen hittade ingen redigering.
Inte kriminalteknikerna heller. Den här är äkta!
Vi måste återöppna Wizard Clip.
Det programmet lades på is för 20 år sen av en orsak.
Det här är vår chans att bevisa att spektralfenomen inte är en fantasi.
Kom.
- Tack för att du kom. - Snälla!
Han är verklig! Agent Schipley!
Han är verklig! Snälla!
Vad?
Det är galet. Hur är läget? Tjo, vad händer?
Det här är knäppt.
Tjena, läget?
JAG TROR
Hur känns det med spöket?
Ett ögonblick. Okej!
- Berätta om andeväsendet! - Ja, okej!
När såg du Ernest sist?
Vad säger du till de som kallar det för en bluff?
- Se er omkring! Det är många här. -Är din familj trygg?
Är området tryggt?
Självklart är de trygga. Han är ett spöke.
Tack allihop!
Vem kommer in i mitt hus? Ni är verkligen fräcka!
Det här är ett privat...
Frank!
- Jag vet. - Det här är galet.
- Jag kan inte gå ut! - Det är inte så illa.
Inte så illa? Nån försökte krypa nerför skorstenen.
- Va? - Ja, han fastnade!
Jag fick ringa brandkåren.
Det är galet att ha en människa där. Det är inte julafto...
Jesus Kristus!
Inte kul!
Gå, annars ringer vi polisen.
Allt jag har läst säger att minnesförlust är kopplat till trauma.
Det är en försvarsmekanism.
Vi behöver visuella stimuli för att aktivera ditt minne.
Herregud.
Inte?
Den är läskig.
Det är ett av pappas misslyckade företag.
"Potenspiller", men i stället för stånd fick alla diarré.
Minns du nåt?
Okej.
Det är okej.
Maka på er.
- Spöken finns överallt! - Se på honom.
Han älskar det.
"Varför?" Varför, vad?
Varför jag hjälper dig?
För att du sitter fast.
Ingen vill sitta fast, eller hur?
Hej granne!
Det... Det var högljutt.
Jag har aldrig fattat "tyst i biblioteket"-grejen.
Skulle ljud göra en korkad, eller?
Hur mår du? Hur mår spöket?
Vår gata är helgalen tack vare er.
Min pappa har bärgningsfirman som snabbnummer. Det ganska illa.
Förlåt.
Vad jobbar du med?
Fastighetsregister?
Jag försöker se om Ernest faktiskt bodde i vårt hus
innan han dog.
- Minns han inte hur han kom dit? - Han minns ingenting.
Ett mysterium.
Ja, jag är bara...
Okej.
Är du en hackare?
Ta-da! Mysteriet är löst.
Ernest Scheller.
Köpte huset 5 april 1965, och sålde det 15 december 1971.
- Hur dog han? - Ett ögonblick.
Skumt. Det finns ingen dödsattest.
- Han är nog död. - Tror du?
Tyvärr, vi har nått ett dödläge. En ordvits!
Jag har en musiklektion nu, men lycka till.
Tack.
Tina, här.
WEST BAY-MEDIET JUDY ROMANO ANDENÄTVERKET
Jag vill inte såra dig, men jag drar en gräns.
Inga fler seanser på ålderdomshem. Maten suger!
Kris Jenner, då? Avled inte nån släkting nyligen?
Hennes hund? Jag är inte...
Åh. Hej.
Du, jag måste gå.
Okej, jag måste gå. Hej.
- Hej! - Hej.
Jösses!
Du måste vara Frank.
- Ja. - Alla på Andenätverket är så exalterade
över er och allt som hänt.
Vi är väldigt glada att ha er hemma hos oss.
Vi tittar alltid på programmet.
Du är ju en pärla.
Och du är gullig!
Ingen sa att du var gullig!
Ingen.
Var har du frugan?
Hon gör sig redo.
Bra.
Lås in henne!
Och stäng in henne i en låda under sängen, för du är min!
Kan du se till att "han" är redo för mig?
- Ernest! - Ja!
Han är redo. Vi är redo.
- Det är lugnt. - Bra.
För att jag är redo för honom.
Titta. Ser du?
Nåt i den stilen måste du göra.
Intensivt. Emotionellt.
- Få honom att komma tillbaka. - Vem?
- Fåna dig inte. Han var här. - Han är inte din knähund.
Jag sa inte... Judy Romano är i vardagsrummet just nu!
- Jag vet inte vem det är. - West Bay-mediet är där nere!
Exakt!
Varför ber inte du honom?
För att han gillar dig och lyssnar på dig.
- Ursäkta, men vi är redo för er där nere. - Ursäkta. Tack för ert tålamod.
Vi kommer strax.
Det här är viktigt, okej?
Den här serien har massor av tittare!
Om vi gör det här bra
snackar vi bokkontrakt, egna produkter...
Vi kan bli de svarta Kardashians! Vill du inte det?
Okej.
Hur som helst.
- Okej. - Pratar du med honom?
Jag ska försöka.
Mannen.
Du, Ernest.
Vill du ha kul?
Filmar vi?
Så.
Så, Frank.
Hela världen fascineras av era interaktioner med Ernest.
- Ja. - Men du vet,
det finns också en hel del skepsis.
Till och med jag tänkte:
"Jag tror inte på videoinspelningarna."
Men nu när jag är här mitt i rummet och känner vad jag känner...
Jag menar... Det känns påtagligt, eller hur?
Ja. Ernest finns på riktigt. Det är inga trollkonster.
Är han här nu?
Han kommer. Visst?
Han är bara blyg. Det är mycket folk här.
Frank...
Ernest!
Är du här?
Ernest, alla väntar.
Okej.
Hör på, Frank. Kan du...
fixa din lilla hologrammaskin? För jag måste gå.
Nej, det är inget hologram. Han är...
Ernest!
- Vi drar. - Nej, vänta!
- Vi är färdiga. - Nej, stop!
Vänta, snälla?
Se där!
Välproducerat, Frank.
Va?
Gör nåt!
- Vad? - Säg åt honom att sluta!
Jag måste skaffa bättre uppdrag. Det här är så oprofessionellt.
Vad i.
Jaha. Du igen.
Vet du vad? Tupac var faktiskt bättre. Jag får fixa dig i efterproduktionen.
Vilken katastrof!
De ville ha ett spöke.
Ja, men vi gav dem The Conjuring!
För dig är allt ett skämt, va?
- Fulton, inte nu. - Den nya videon blir viral!
- Lade du upp den utan mitt tillstånd? - Ja?
Jag blir stämd!
Tre miljoner visningar på sex minuter. Det är väl ett rekord?
Bra jobbat! Kyss mig i arslet, Pewdiepie!
Dr Monroe. Är du där?
Det var fan på tiden.
- Du kommer inte att tro mig! - Va?
- Inte här. - Va?
- Ett ögonblick. - Du får inte vara här!
Säger vem? Dina dumma könsnormer? Stick!
- Joy, vad fan? Är du galen? - Nej, men du lär bli det.
- Det är inte han! - Därför hittade vi ingen dödsattest.
Ernest Scheller är inte död!
Men han där bodde i ert hus.
- Jag stämde av med flera arkiv. - Så vem är vår Ernest?
Jag satsar min vänstra kula på att han vet det.
- Va? - Den Ernest bor nånstans i Oklahoma.
Jag försöker ta reda på var.
Men han brukade äga den här baren som finns kvar.
Oj, den ligger i närheten!
Ja, tänk om vi tog honom dit?
Vem?
- Vår Ernest? - Ja!
De kanske höll till där. Han kanske kan återfå minnet där.
Joy, han kan inte lämna huset.
Han är fast där.
Är du säker?
Ernest! Jag älskar dig, Ernest!
JAG ÄR BARA HÄR FÖR SPÖKET
Icke-exklusiv? Skämtar du?
Jag kör redan originalinnehåll på min kanal
och ge tre gånger ditt erbjudande, så tänk på saken.
Tänk på ett belopp och ring upp igen. Hejdå.
Frank, kan du öppna?
En tecknad tv-serie med Ernest vore toppen.
Nåt i stil med Adult Swim. Har du sett ett naket spöke?
Hur skulle det se ut?
-Öppnar du? - Vilka delar skulle ett naket spöke ha?
Okej, jag kommer!
Tyvärr, vi pratar inte med pressen.
Bara några minuter, om det går bra?
Joy kollade upp en massa saker,
och han som bodde här ägde en bar i närheten.
Så vi tänkte att om vi tar dig till baren kanske du minns nåt.
Joy!
Skärp dig.
Du har rätt. Förlåt.
Så vi tänkte att om vi...
Vad kallt!
Herregud. Ursäkta.
Jag är ett fan.
Jag vet att jag är irriterande. Men det här är otroligt och...
Förlåt.
Hur som helst.
Vi måste få ut dig.
Kan du verkligen inte ta dig härifrån?
Har du försökt? Jag menar, verkligen försökt.
Okej.
Hör på, Ernest.
Jag fattar.
Du har varit här så länge,
och världen är så läskig.
Tro mig, ibland skrämmer den mig också,
men det finns inga svar kvar i huset.
Om vi ska ta reda på vem du är,
vad som hände dig,
så är det där ute.
Jag är så ledsen att jag kom hit oinbjuden.
- Jag hade ringt, men... - Vad är poängen med det här besöket?
På slutet av 90-talet rekryterades jag
för att leda projektet Wizrad Clip.
Wizard Clip?
Blir ni höga och ser Harry Potter-filmer och...
Älskling.
Wizard Clip var en hemlig operation, dold från de flesta i regeringen.
Vår inriktning var paranormal psykologi,
men våra order var att hitta och gripa ett spöke.
Du behöver inte vara rädd.
Okej?
Du...
Hör på.
Du är inte ensam längre, Ernest.
Jag är här med dig.
Du fixar det.
Så fort det kom ut
att miljontals dollar av skattepengarna spenderades på hokus pokus-vetenskap
blev vi plötsligt nedstängda.
Och byrån lät mig ta smällen.
Ett offerlamm.
Det var förkrossande.
Men sen kom Ernest.
Okej, tack för att du kom, men som du ser är vi upptagna.
- Jag vill träffa honom. - Glöm det.
Jag tror inte att du förstår allvaret. Dessa andeväsen är farliga.
Jag vill att du går nu.
De må uppträda vänligt, men de är aldrig de som de påstår.
- Jag säger det inte igen... - Er son Kevin...
Jag har sett videorna. Han är i fara!
Okej, det räcker. Ut!
Det gäller nationell säkerhet. Jag har rätt att vara här.
Då får du ta med dig en fullmakt. Men till dess, försvinn från mitt hus!
Jag kommer tillbaka. Det är ett löfte.
Det är han!
Jäklar!
Herregud! Det är han! Det är Ernest!
Ernest!
LEVER FÖR ERNEST
Tusan!
Vad taskigt!
Kom nu.
In dit!
Hördu!
- Hörni! - Förlåt!
Hörni!
Okej. Kan du inte bara göra dig osynlig?
- Varför gjorde han inte det tidigare? - Jag vet inte. Kom, vi drar.
Vilka dumheter!
Tja, jag måste påminna dig om "det fjärde tillägget".
De skyddar en terrorist!
Juridiskt sett räknas ett spöke kanske inte som en terrorist.
De begår nåt misstag.
Vårdslösa människor gör alltid det.
Och när det händer...
...är vi redo.
Chuck E Cheese ligger längre bort.
- Känner du honom? Han jobbade här förut. - Stället har haft över ett dussin ägare.
Får vi se oss omkring lite?
Raring, jag kan förlora min spritlicens. Ni måste gå.
Det här är lönlöst. Vi går.
Hallå, vänta.
Får jag se bilden?
Där.
Herregud.
Ser du? Det finns en koppling. Jag visste det.
Vänta. Du är han, eller hur?
Jag vet inte vad du pratar om.
Med spöket i huset. Det är du! Jäklar!
Tack för att du tog dig tid. Vi måste gå.
Du är ett geni.
Den där Scheller måste veta vem Ernest är egentligen.
- Och du som tvivlade på mig. - Det gjorde jag inte.
- Nu måste vi bara hitta honom. - Mamma!
- Det är ett spöke där borta! - Vad bra, raring.
Ernest?
Ernest, vad är det?
Ernest.
Ernest!
Hej pappa!
Lilla June.
Skit också.
Ernest, kom! Vi måste sticka!
Ernest!
Ernest, kom! Vi måste sticka!
Jag tror att vi precis har fått vår fullmakt.
"Ernest Det ovänliga spöket."
"Paranormala galenskaper." De tror att han är ett monster!
Han såg nåt där ute. Som om han minns nåt.
Han såg ut att försöka kidnappa Shirley Temple!
Varför sa du inte att han kunde gå ut? Jag skulle ha filmat det.
Du lyssnar inte.
Han sa ett namn. Det var nåt med June.
- Och? - Det är kanske därför han är fast här.
Nåt dåligt hände honom.
Om vi hjälper honom att minnas mer kan han kanske gå vidare.
Gå vidare?
Vi vill inte att han går vidare. Vi behöver honom här!
Du bryr dig inte om honom, va?
Jag bryr mig om oss! Det gäller vår framtid.
Det gäller Fultons och dina college-avgifter!
Blanda inte in oss.
Det handlar om dig.
Det gör det alltid.
Jag har inte pratat färdigt.
Du lyssnade inte på honom.
Hallå mina damer.
Jag har 200 000 följare på Instagram. Det är galet.
Seriöst?
Alla på skolan är så avundsjuka,
men jag valde inte att vara snygg och känd.
Ett kosttillskott-företag hörde av sig. De vill betala 1 000 dollar per inlägg.
- Se där, kungen. Det är galet. - Ja.
Alla känner igen mig nu.
Fulton? Fulton!
- Vilka är ni? - Stå stilla!
Ut ur mitt hus!
Var är mina barn? Kevin! Fulton!
Ernest!
Och mobilspårning?
Nej, båda barnen lämnade sina mobiler.
- Vi undersöker pojkens laptop. - Spara dem. De kan komma till nytta.
Ni måste förstå att det här är mitt hus
- och jag bestämmer här! - Bestämde.
Imperfekt.
Vem fan är du?
Det är jag som bestämmer,
och om du är smart ska du göra precis som vi säger.
Så enligt de uppgifter jag hittade bor Scheller här, precis utanför Tulsa,
vilket är cirka 60 mil bort.
Jäklar. Det är långt.
Vi fixar det om vi kör i skift.
Okej. Jag gillar optimismen.
Du ser annorlunda ut.
- Gör jag? - Ja.
Att vara en laglös passar dig.
Tack.
Vi borde nog ge oss av.
Vad?
Så vackert.
Klockan 23:15 igår kväll
kidnappades vår son Kevin Presley och hans vän Joy Yoshino
av ett andeväsen som kallas Ernest.
Vi ber alla med information kontakta lokala myndigheter.
Skitstövel.
Ursäkta?
- Energidrycker? - Allt vi vet är att de var i sina rum...
Längst bort.
- Tack. - Klockan 23:15...
...var de borta.
Kolla här. Prova dem. De passar dig.
Ja, för ner dem lite så ser det coolare ut.
Du ser ut som skurken från Matrix.
Se så bra du ser ut.
Skit också!
Vad? Var är du?
Jäklar, det här är illa.
Hej spökpojken.
Fröken.
- Kan du kliva ur bilen? - Jag?
Lägg dig ner med händerna bakom huvudet.
Är nåt på tok?
Jag säger det inte igen.
Jag beklagar det här.
Du har nåt på dig... Stå stilla!
Rör dig inte!
Upp med händerna!
Kör!
Herregud! Jag sparkade honom!
- Var är Ernest? - Jag vet inte!
Skit också.
Stanna!
Kör!
Vad fan gör du?
- Han gav mig fingret! - Undan!
Skit också.
Vi hann nog ifrån dem.
- Vad i... - Jäklar!
Fan!
Han är bakom oss!
- Ser du honom? - Det här är på riktigt!
Sväng dit!
Jag har honom! Genskjut honom på andra sidan!
Jäklar!
De är överallt!
- Släpper de oss om vi stannar? -Är du galen?
Hon sparkade mig i skrevet!
Jäklar!
Släpp!
- Kevin! - Jag ser honom!
Kom igen då!
Välkommen.
Din lilla...
Den andra kommer!
Jäklar!
Herregud, Ernest! Vad gör du?
- Stanna! - Jag hinner!
Nej, stanna!
Jäklar!
Skit också!
Gör aldrig om det där.
Okej.
Kom tillbaka!
Tusan!
Vart ska han?
Vi har ju sagt att vi inte vet!
Vi har rätt till en advokat. Ni kan inte hålla kvar oss här.
När får jag min mobil?
Jag måste på toa.
Ska jag be om lov för att kissa?
Låt henne gå.
Herregud! Förlåt! Är du okej?
Hallå?
Mamma.
Herregud, Kevin. Är du okej?
Ja, jag mår bra.
Var är ni?
Det kan jag tyvärr inte säga. Men jag är okej.
Vi kan ha hittat nån som kan hjälpa Ernest.
Okej. Hör på. Fortsätt bara.
Gör det du känner är rätt.
- Jag älskar dig så mycket. - Jag älskar dig också.
De där jäkla telefonförsäljarna...
Att hjälpa med en rymling är ett brott.
Var är han?
Jag skulle hellre svälja rakblad
och skölja ner dem med citronjuice än att berätta nåt för dig.
Det är nån du borde prata med.
Bilen med spöket Ernest for snabbt igenom staden
för att undvika polisen.
Vad gör du?
Letar efter den döda kroppen. Rummet stinker.
Rost.
Herregud.
Det här stämmer inte.
Jag kanske borde skita på sängen.
Vi kan dela den här.
- Dela? - Men torrjucka inte på mig.
- Nej, jag skulle aldrig... - Jag skämtar!
Kom. Ta med fjärren.
De globala demonstrationerna för en etisk behandling av Ernest fortsätter.
- Jag vill lösa pusslet! - Varsågod.
Spöket Ernest.
Oj. Det här har verkligen blivit en grej.
Det är inte för sent för dig att dra dig ur det här.
Va?
Alla tror att du är kidnappad.
Du kan bara låtsas att du kom undan.
Vänta.
Skulle jag bara svika dig?
- Varför skulle jag det? - För att inte fängslas?
Det är en bra anledning.
Skämtar du? Jag satt redan i fängelse.
Bandet, svåra lektioner, matteundervisning, sångkören...
Pappa har schemalagt hela mitt liv och det är utmattande.
- Din pappa bryr sig åtminstone. - Det är kulturellt.
Vi måste vara bäst.
Bevisa att vi passar in. Det är nonsens.
Ibland verkar han inte ens känna mig.
Han ser bara versionen av mig som han skapade.
Det gör nog många föräldrar.
De försöker fixa sig själva via sina barn, men det blir bara värre.
Det sorgliga är att jag och pappa var bästa vänner när jag var liten.
Jag saknar det.
Vad hände?
Jag vet inte. Det...
Det var inte bara en sak. Det blev många saker med tiden och...
...att vi flyttade så ofta.
Att han lovade saker till min mamma som aldrig hände.
Att se hur det sårade henne.
Efter ett tag drog jag mig undan.
Ibland känner jag mig inte ens som hans son längre.
Vad?
Du är bara...
Du är verkligen cool.
Tack för att du hjälper oss.
- Jag måste gå på toa. - Okej.
- Ett ögonblick. - Ja.
Ernest.
Kan du lägga av?
Ernest, sluta!
Ernest, hör på.
Vad gör du? Sluta!
Va? Vad betyder det här?
Va?
Ernest!
-Är allt okej? - Ja.
Allt är okej.
Gå härifrån.
Jag stannar här.
Håll utkik.
Tuta om ni ser nåt misstänkt.
Håll dig utom synhåll.
Hej.
Är du Ernest Scheller?
- Jag... - Jag vet vem du är. Kom in.
Det är min fru, Ramona.
Han fick en stroke förra året.
Hon kan inte göra så mycket nuförtiden.
Slå dig ner.
Vill du ha nåt att dricka?
Juice, läsk, ananasjuice? Ramona älskar ananasjuice.
- Vad du vill. - Nej. Det är okej.
Okej.
Det är lustigt. Jag...
Jag spelade i ett bowlinglag för länge sen.
En dag hittar jag inte skjortan.
Jag letade överallt.
Ramona sa att jag alltid tappade bort saker men...
Jag visste att nåt inte stämde.
Jag såg inte skjortan igen
förrän för ett par veckor sen när jag såg en av dina videor på tv.
Jag har sett galna saker i mitt liv, men det här...
Jag kan inte fatta att det är på riktigt.
Han hette Randy. Randy McGovern.
Den där kvinnan bredvid honom var min frus syster, Evelyn.
En rar och snäll kvinna.
- Hon avled när hon skulle föda barn. - Hade han ett barn?
En dotter. June.
"Lilla June."
- Vad hände med Randy? - Ramona och jag ville aldrig ha barn.
Vi tänkte resa och se världen.
Men livet hade andra planer för oss. Efter Evelyns död bröt Randy ihop.
Han började dricka.
En dag dök han upp hos oss med lilla June.
Han sa att vi skulle vakta henne en stund, men han kom aldrig tillbaka.
Hon lämnade den stackars flickan hos oss. Hon var fyra år.
Ingen såg eller hörde från honom igen.
Det kanske skedde nån olycka eller...
Polisen fann hans bil till salu hos en bilhandlare
och hans klocka på en pantbank.
Han tog min skjorta,
mitt körkort.
Han kanske bytte identitet.
- Vad tror du hände? - Han kanske drack sig själv till döds.
Självmord, vem vet?
Det är svårt att känna sympati för nån som överger sitt eget moderlösa barn.
- Jag kan inte tänka mig nåt värre. - Nej.
- Nej. Han skulle aldrig göra nåt sånt. - Du sa det själv.
Han minns väl inte?
Kanske orsaken till att han inte minns är att sanningen av vad han gjorde
är för outhärdlig.
Randy? Det är du, eller hur?
Herregud.
Försvinn från mig!
Ernest! Ut härifrån!
Släpp mig!
Använd värmekamerorna!
Skjut honom!
Ernest!
Sluta!
Sluta, ni skadar honom!
Ernest!
Upp med händerna!
Nej, Ernest!
- Upp på fötterna! - Nej.
Vart för ni honom?
Ernest!
Kevin!
Är du okej?
- Jag är okej. - Skadade de dig?
- Nej. - Säkert?
- Ja. - Nu åker vi hem.
Du fick som du vill, va?
Med tanke på situationen är det ett rättvist byte, eller hur?
Nu kan din familj leva ett normalt liv.
Hej.
- Förlåt för din bil. - Det är bara en bil.
Är du okej?
Ja.
Jag har väntat på det här ögonblicket
så länge.
Nej.
Jag är okej.
Kom, den här vägen. Där är hon.
Kvinnan i centrum.
Mina herrar... och damen, det här är dr Leslie Monroe.
Eller rättare sagt,
agent Monroe.
Hon hjälpte till med att fånga objektet ni ser framför er.
- Bra jobbat. - Bravo.
Varsågoda, ta en titt.
- Du gjorde förstås mer än så... - Vad är slutmålet?
- Ursäkta, "slutmålet"? - Tja...
- Vad ska ni göra med honom? - Tja, han är död, så...
...vad fan vi vill.
Hej.
Är Kevin här? Jag har inte sett honom på skolan.
Ja, han tar bara en paus, raring. Kan du komma en annan gång?
- Ja, okej. - Det är okej, mamma.
Hej.
- Du har inte svarat på mina sms. - Nej, jag...
Jag har inte känt för att prata med nån, så...
Det är okej. Jag fattar.
Hur är det?
Tja, jag har utegångsförbud till jag är 80, men annars toppen.
Jag ville bara se hur du mår.
Schysst.
- Tack. - På riktigt, är du okej?
Ja.
Jag mår bra.
Vi ses.
Hej.
Det är så tyst här uppe nu.
Det känns konstigt.
Det regnade såhär den dagen du föddes.
Jag minns för jag skjutsade mamma till sjukhuset,
och trafiken var så hemsk.
Jag trodde att hon skulle föda i bilen. Jag var livrädd.
Jag lovade mig själv att om vi hann fram till sjukhuset...
...skulle jag vara världens bästa pappa.
Det är lustigt.
När barnen är små är det lätt att vara förälder.
De ser inte vem man faktiskt är.
De ser bara bra saker.
Det man vill att de ser.
Men så småningom, när de växer upp...
...blir saker som man inte gillar med sig själv svårare att dölja.
Jag antar...
...att jag aldrig riktigt listat ut vem jag är.
Jag har alltid jagat saker.
Nya platser, nya jobb...
Hoppats att nåt skulle klicka,
och jag skulle äntligen bli den man jag ville vara för dig och Fulton...
...och er mamma.
Men sen kom Ernest och jag tänkte...
"Här har vi det."
Jag kunde äntligen...
...få ett syfte.
Jag kunde bli värdig.
Jag tappade bort mig själv igen.
Jag svek dig, grabben.
Jag bröt mitt löfte.
Jag vet att du är upprörd.
Men du försökte göra det rätta, och det är allt som betyder nåt.
Du är en bättre man som 16-åring än jag är som 45-åring.
Jag beundrar dig, Kevin.
Du blev bra trots mig.
Vänd dig mot mig, tack.
Vänd dig om.
Jag sa, vänd dig om.
Lyd.
Jag sa, lyd!
Lyd!
Ja, de funkar på levande också.
Tack.
Dra härifrån.
- Var är vår Uber? - Det är en Lyft, dummer.
- Du är dum, Tara. - Herregud.
- Vi blir rånade och dö här ute. - Nej.
- Det bli bra. - Vi åker till Taco Bell!
Ja!
-Är det den? - Herregud! Tack!
Hej. Är den här för Gabby?
Herrejävlar!
Ernest!
Ursäkta mig. Det här är min Uber.
Det är en Lyft.
Hejdå!
Vänta!
Ja, för fan!
Vart ska du, Ernest?
Absolut!
Ernest?
Jag har saknat det här huset.
Randy, ett spöke. Ett jävla spöke!
I 50 år har jag hållit det hemligt.
Men till slut hände det.
Jag vet inget. Jag svär.
Du ljuger! Du kom till mig.
- Jag försökte bara hjälpa honom. - Du ljuger!
- Frank, hörde du? - Okej. Ja.
Vänta här.
- Var försiktig. - Okej.
- Vad gör du? - Jag hörde nåt!
Jäklar.
Jag också.
Vänta här.
Glöm det.
Kom igen.
Släpp det.
Okej, ta det lugnt.
Skada inte min son.
Det var Ramonas idé.
Hon kunde inte få egna barn, och när hennes syster avled
sa hon att det var ett tecken från Gud,
att Randy inte kunde ta hand om June utan hennes mamma.
Jag ville inte. Hon fick mig att göra det.
Vi kan prata sen. Lägg ner vapnet.
- Låt bli! - Okej.
Frank, vad händer?
Ta honom härifrån!
- Pappa! - Kom igen!
Bort från dem!
Spring till mamma!
- Kom igen! - Sluta!
- Kevin, nej! - Gå in!
Kevin, nej!
- Kevin! Nej! Snälla! - Stanna där! Ring polisen!
Lilla June!
Hon gjorde Ramona så lycklig.
Hon ville bara ha en egen liten flicka.
Hon pratar inte med oss längre.
Innerst inne kanske hon vet...
Vad?
Jag dödade dig!
Jag visste att du skulle komma.
Kevin!
Pappa, nej!
Kevin.
Pappa.
Jag har dig. Är du okej?
- Ja. - Okej.
Ernest.
Frank! Kevin! Tack och lov!
Och det var det?
Spöket som hemsökte ert hus i 50 år är plötsligt...
...borta?
Det var mörkt.
Det regnade. Det var svårt att se, men...
Jag såg honom inte.
Varför skulle han bara försvinna?
- Jag vet inte. - Han kanske inte behövde vara kvar.
Han hittade han som mördade honom... och fick ett avslut.
Vad hände egentligen?
Hej pappa!
Åh, snyggt!
Okej, låt mig försöka.
Jag suger. Okej.
Adjö Ernest.
Kevin.
Berätta vad som hände.
SÅLT
- Förlåt att jag inte kan vara där. - Visst, du är säkert förkrossad.
Varför pluggar du inte?
Det är en lördag, kom igen.
Ja, än sen då? Gå och plugga.
Jag tycker synd om den som måste ta itu med den risiga vinden.
Jag är inte okej med att inte ha dig som granne längre.
Tja, jag är bara åtta kilometer bort. Och jag får min bil snart!
- Okej, kul för dig! - Jag vet. Spökhus är populära nu.
Jag trodde väl att ni var här.
Pappa.
Flyttbilen är lastad. Säg hejdå.
Sista chansen för er att göra vad ni än gjorde
eller tänkte göra...
Sista chansen.
- Snälla, rädda mig. - Jag fixar det.
Vi ses där nere.
- Tack. - Hejdå.
Ja. Bra.
Mina föräldrar...
Vad tänker du på?
Tror du att han kan se oss?
Var han nu är?
Jag vet inte.
Kanske.
FÖR DYLAN
Undertexter: Daniel Rehnfeldt