Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ETT ÅR SENERE
- Hallo! - Hei!
Hallo, Presley-familien. Jeg er Barbara. Hyggelig å møte dere.
Hyggelig å møte deg!
Det ser litt slitent ut, men litt hagearbeid gjør susen, ikke sant?
- Se på denne verandaen, da? - Ja.
Alt er originalt.
Er alle her? Er dere klare?
- Ja. La oss se det. - Ok.
Er alt i orden?
Ja. Kom inn.
Renholderne kommer ikke før tirsdag.
Som dere ser, er det et sjarmerende, gammelt hjem.
Huset ble bygget i 1904.
Det er registrert i Illinois bevaringsforening,
det gir umiddelbart økt verdi. Og se på alle de vakre...
Hvor er Kevin?
Hva gjør du?
Bli med inn.
- Må jeg? - Ja, det må du.
Massevis av skapplass.
Hovedbadet, originale armaturer og fliser.
Har dere lagt merke til takhøyden?
Huset har en veldig lav pris.
Jeg vet det er et renoveringsobjekt, men...
Det har ikke skjedd noe fælt her, ikke sant?
Herre...
Herregud, nei. Det er bare kjøpers marked.
Tok deg, kjerring.
Du tok meg.
- Var du der hele tiden? - Ja.
Herregud.
Du ventet lenge nok. Klærne mine ble fulle av støv.
...arbeid, hagearbeid eller sånt. Ikke sant?
- Skal vi flytte hit, tror du? - Ikke faen. Dette er et møkkasted.
Pass på høyre side, sving hardt!
VI FLYTTER TINGENE DINE
Nei, sving mer.
Hei, vent! Nei!
Hei, pass på! Du traff postkassen!
KEVINS TING
Det er ti til på lastebilen, de flytter seg ikke av seg selv.
Morsomt.
Hei, Joy!
Fæl.
Hva gjør du?
Å, ja da.
Kom an. Det er dansefest. Jeg skal velge noe bra.
Kom an, det er dansefest, Kev.
Husker du da du danset med faren din? Vis meg noen trinn.
Kom igjen.
- Kom igjen. - Ellers takk, pappa.
- Hva faen? Få den! - Etter middag.
- Mamma! - Jeg blander meg ikke.
Selvsagt ikke.
Gi deg, Frank.
Vil du heller høre på en gammel hvit fyr som spiller gitar?
Terry Kath er en av tidenes beste.
"Terry Kath er en av tidenes..." Det er feil. Jimi Hendrix er den beste.
- Leste du det i Rolling Stone? - Nei, det er fakta. Alle vet det.
Bare spør Jimi Hendrix.
Kath var hans største inspirasjon. Han var et geni.
Han skjøt seg selv i ansiktet ved et uhell. Han er ikke et geni.
Sier han som leser en bok for idioter.
Vet du hva?
Jeg er lei for at du er så ulykkelig. Ok?
Vi prøver alle å få en ny start her.
Jeg hadde satt pris på at du var litt mer positiv.
Hvor mange nye starter er vi oppe i? Jeg har mistet tellingen.
Hva faen?
Hva?
Han begynte.
Nei, vent. Ikke gå!
Faen.
Herregud.
SPØKELSESFAKTA
"De fleste vesen er her på grunn av traumer."
Hei! Ja, du.
Kan du stå vakt?
Kom igjen.
Jeg tror ikke det der er lov.
En rasistisk dritt skrev nummeret mitt. Jeg får stadig meldinger om gratis ris.
Gratis ris?
Vet du det ikke? Asiatere spiser bare ris.
- Bare bytt nummer. - Skal jeg bare bukke under for presset?
- Nei. Jeg mente... - Vet du hvor genialt nummeret er?
222-BÆSJ. Så bra nummer er umulige å få tak i.
- Jeg tror vi er naboer. - Er vi det?
Ja.
Vi flyttet inn ved siden av dere.
Flyttet dere inn i Dødens hus?
- Hva? - Alle sier det er hjemsøkt.
Jeg er ateist, så jeg skal ikke tro på sånt,
men i all hemmelighet vil jeg gjerne dø,
og komme tilbake og hjemsøke Ted Cruz.
Uansett.
Nabo, vi burde henge. Hva gjør du etter skolen?
Etter skolen... Jeg må gjøre lekser.
- Det er én ting jeg må gjøre, lekser. - Kult.
Ok, du kan jo nummeret mitt i tilfelle du ombestemmer deg.
Eller om du trenger ris.
Hvorfor så streng?
- Hvordan gikk hjemturen? - Flott.
- Kevin, hvordan gikk hjemturen? - Bra.
- Få mobilen din, Fulton. - Hvorfor?
Susan så broren din gå til skolen i morges.
Du hadde én oppgave.
- Det er pisspreik. - Kevin.
Ingen kommentar.
Hallo?
Det er meg igjen.
Er du der?
Hei. Stopp!
Det skjer ikke.
Det funket sikkert på alle andre, men livet mitt er 1000 ganger skumlere.
Sett deg.
Kom igjen.
Kul skjorte.
Jeg har bare bowlet én gang, da jeg var åtte.
Faren min slåss med han ved siden av på grunn av noen kyllingvinger.
Hele familien ble utestengt på livstid.
Kan du snakke?
Bare stønn og jammer?
Døde du her?
I dette huset?
Husker du ikke?
Husker du noe?
Så, du heter Ernest, ikke sant?
Navnet på skjorta di.
Jeg er Kevin.
Så sykt.
Hyggelig å møte deg.
Så...
...vi kan ikke røre deg, men du kan røre oss?
Som en stripper.
Kev! Jeg trenger mobilen din.
Herregud, det er iskaldt her.
- Yo, løkhue. Mobilen din, kom igjen. - Hvorfor må du ha den?
Fordi jeg har venner. Det er din feil at mamma tok min.
Det var ikke jeg som valgte å gå.
- Ok, hvor er den? Der? - Nei. Fulton. Stopp!
Slipp meg!
Hva faen?
Hvorfor er du så glad?
Hva?
- Får jeg ikke være i godt humør? - Du kan være i hvilket humør du vil.
- Godt humør er bra. Bare sjeldent. - Hei. La ham få ha det.
Takk.
Ok.
Vi vet at hvert atom, hvert molekyl i menneskekroppen består av energi,
men hva skjer med det menneskelige energifeltet når kroppen dør?
Jeg tror den energien kan fanges.
Se det hinsidige. Hør det hinsidige. Vær det hinsidige.
Judy Romano er West Bay-mediumet.
- Fredag kl. 21 på TSE. - Hva faen er dette?
Hva gjør du med mobilen min?
- Fulton. - Lille snik. Hvorfor holde det hemmelig?
- Fulton, få den! - Vent.
Kan dere gi dere?
Vi har et spøkelse.
- Ok. - Nei, seriøst. Kevin filmet ham. Se.
- Er det en skrekkfilm? - Nei.
- Dette er ganske bra. Hva gjorde du? - Ingenting.
Å, faen.
- Vi må vise mamma. - Nei.
- Vi kan ikke det. - Hvorfor ikke?
Hun kommer til å frike ut. Dere vet det. Lillefingerløfte.
- Seriøst? - Få den opp. Kom igjen.
- Kyss den. - Nei, jeg...
Kyss den.
Bra.
- Kan jeg få mobilen? - Ja. Send meg filmen.
- Hvorfor? - Kom igjen.
Må alt være så vanskelig med deg? Bare send den?
Greit.
- Sånn. - Fikk den. Takk.
LAST OPP VIDEOER BEVIS PÅ LIVET ETTER DØDEN
UBESTRIDELIGE BEVIS PÅ DET HINSIDIGE
MØT ERNEST, ET EKTE SPØKELSE
PUBLISERT
"Den lille jenta lå der stum av skrekk mens skikkelsen svevde over sengen.
Selv om vesenet ikke hadde ansikt,
visste hun at det ville skade henne.
I en plutselig bevegelse kom den mot henne, dekket munnen hennes,
stoppet skriket. Det luktet peppermynte og råte.
Verden begynte å snurre før hun besvimte.
Da hun endelig våknet, var vesenet borte.
Selvsagt trodde ingen på henne. Hun var et barn.
Det var bare en drøm, en overaktiv fantasi.
Men den lille jenta visste sannheten. Åndenes rike er ekte, og det er farlig."
Takk.
Ingen trodde meg heller. Spøkelset mitt er fortsatt med meg.
Han fulgte meg hjem fra Red Lobster for seks år siden,
og jeg blir ikke kvitt ham. Jeg har prøvd å...
Unnskyld meg, jeg prøver å føre en samtale!
Han er veldig dominerende, og homofil.
Jeg er så sliten.
Takk.
Herregud, vær så snill.
- Hei. - Har du sett videoen som har gått viralt?
Jeg er ikke på sosiale medier. Det gjør meg kvalm.
En fyr finner et spøkelse på loftet, og det ser ganske ekte ut.
Det er de alltid, til de ikke er det.
Dette er ikke min bok.
- Den har over 1000 visninger. - Er det bra?
Ikke si opp jobben.
"Kul grafikk. Bruker du Maya eller ZBrush?"
"Så teit. Jeg har sett bedre på Ghost Hunters."
- Hva? - De tror det er falskt.
Ja, men det er ekte.
Frank. Ser dere på griserier? Hva ser dere på?
- Ingenting. - Pappa la ut en video av...
- Appelsinene var nye! - Herregud!
Bekymret for appelsinene. Kult.
-Økologisk er dyrt. Dere pønsker på noe. - Nei da.
- Ingenting. - Mistenkelig.
Tystere får svi.
- Kom igjen. - Ja.
Hallo?
Vi vil ikke skade deg.
Wikia sier du må være bestemt og vise spøkelset hvem som er sjefen.
Skjønner.
Husets ånd!
- Vis deg! - Ja.
Pappa, se.
Bø.
- Herregud. - Det er ikke morsomt.
Det er kjempemorsomt.
- Du skremmer det vekk. - Nei.
Det gjør den nedlatende eksorsistseansen deres.
Hei.
Meg igjen.
Dette er faren min, Frank, og broren min, Fulton.
Hva skjer?
De vil møte deg.
- Teit. - Vet dere hva? Vent litt. Jeg har en idé.
- Hvor skal du? - Han sa han hadde en idé.
Skal han hente spøkelset?
- Se på den tosken. - Hold kjeft, bikkjetryne.
- Jeg har et ganske pent ansikt. - Hei. La ham spille.
Herregud, det funker. Fortsett.
Herregud, se! Der er han. Faen.
Hei. Det går bra.
Alt i orden, ser du?
Spør ham om noe.
- Han kan ikke prate. - Hvorfor?
Han er et spøkelse?
- Frank! -Å, faen.
Han må dra. Hei...
Beetlejuice!
Frank.
Hva er dette?
Later vi som vi ikke vet noe?
For det er huset vårt. Ikke sant?
Det er stemmen hans?
- Jeg... - Du hva da?
Hva da, Frank?
Tjueseks tusen visninger på fem minutter. Det er enormt.
- Jeg så det med egne øyne, Barbara. -Du tror nok du gjorde det.
Min datter Carly tok Xanax med vin og trodde hun var Edith Piaf.
Hei. Jeg har ikke tatt dop. Vi har bevis. Det ligger videoer på nett.
- Hei, hvor tror du at du skal? - Ut?
- Nei, ikke så fort. - Mamma!
Du må ha brutt en lov om opplysningsplikt.
Det gjelder ikke spøkelser. Står ingenting om det.
Da hører du fra advokaten vår.
- Har vi advokat? - Nei. Vi er blakke.
- Tjuesju tusen! - Kan jeg gå?
Nei! Du var med på dette!
- Pappa sa vi måtte love. - Herregud. Frank.
- Visste du ville frike ut. - Ja!
Ethvert rasjonelt menneske ville det!
Vi har et spøkelse på loftet!
- Unnskyld. Jeg... -Å få høre det fra noen andre?
Noen som så det på YouTube? Hva skjedde med kommunikasjon?
Var det ikke poenget med de 20 timene med dr. Åpen Munn?
- Ok. Jeg stikker. - Kevin.
Tretti tusen. Jeg kommer til å få meg noe.
- Fulton! - Kom deg ut herfra.
Mel, jeg er lei for det.
- Vi skal flytte. - Nei. Vent.
Nei. Vi skal ikke bli som alle de dumme hvite familiene i skrekkfilmene. Vi drar.
Kan du bare høre på meg? Vær så snill.
Mel.
Du forstår ikke hvor stort dette er.
Vi har filmet noe ingen andre, noensinne, har klart å filme før!
Dette kan ikke diskuteres!
Ok. Hvem skal du selge huset til?
Vi brukte alle pengene våre på dette.
- Om ikke du og den teite videoen... - Det er poenget.
Det er penger, elskling.
Det er folk der ute som tjener millioner på kanalen sin
ved å spille Minecraft og tenne på prompene sine!
Og Mel, vi har faktisk et spøkelse!
Føles som Houston.
Houston var pyramidespill. Det er noe annet. Dette er ekte.
Dette er vår sjanse. Dette kan endre alt.
Mel.
Se på meg, elskling.
Hør her.
Jeg må bare vinne én gang.
Bare én gang.
Du vet at dette er sprøtt, ikke sant?
ER DETTE EKTE? #SPØKELSETERNEST
- Ikke et spøkelse. - Tuller du?
Han gikk gjennom veggen!
Herregud!
Hva er dette?
MAMMA MØTER ERNEST! VISNINGER
#STEMNING
FOR ET SKRIK
JEG SER DØDE FOLK
ER IKKE ERNEST VELDIG KJEKK?
Ernest er lekker!
Jeg er forelsket i spøkelset Ernest!
Jeg drømte at Ernie gjorde meg gravid i går.
Slik så sønnen vår ut.
"Løp inn i en vegg som Ernest."
Herregud. Ok.
Går det bra? Ansiktet ditt.
Jeg heter Cory, og vi skal ta Ernest-utfordringen.
REDD ERNEST FRA KAPITALISMEN!
Spøkelsesrettigheter er menneskerettigheter.
Spøkelsesrettigheter. Hva?
Selv om du ikke er laget av materie, er du betydningsfull.
Du har rettigheter på New Zealand. Dra dit. Vi sier nei, takk.
Dessuten er ikke COVID ekte.
REDD ERNEST!
Jeg normaliserer spøkelseskjærlighet.
- De er blant oss. - Tenner lys for åndene.
- Tenk at en så dyster... - Han bor bare i huset.
...kunne få meg til å føle...
Det er en klassisk leirbålhistorie.
En familie flytter inn i et gammelt hus hvor et spøkelse går igjen.
Men for en familie i Chicago ble det skumle scenariet virkelig,
og de har YouTube-videoene som beviser det. Ta en titt.
Frank.
Hva er dette?
Hva?
Kanskje på tide å ringe flyttebyrået.
- Gjestene mine i dag har... - Herregud.
Og sørg for at Anderson blir informert før vi møter Kongressen.
Tygger du tyggis? Hva annet har vi?
- Kvinnen ringte igjen. Leslie? - Stopp.
Agent Schipley!
Herregud. Leslie. For en hyggelig overraskelse.
Jeg har ringt kontoret ditt i tre dager.
- Det visste jeg ikke. - Du så dette?
- Aner ikke. - Det er en RHE.
Leslie, jeg setter pris på at du kom hit, men...
En foreløpig diagnostikk fant ingen fremmedlegemer.
Kriminalteknisk analyse, ren. Denne er ekte.
Vi må gjenåpne Wizard Clip.
Programmet ble lagt dødt for 20 år siden, med god grunn.
Dette er vår sjanse til å bevise at spøkelsesfenomener ikke er fantasi.
Kom igjen.
- Takk for at du kom. - Han er ekte!
Han er ekte! Agent Schipley!
Han er ekte! Vær så snill!
Hva?
Dette er galskap. Hvordan går det? Hva skjer?
Dette er helt sykt.
Yo, hva skjer?
JEG TROR
Hva tenker du om spøkelset?
Et øyeblikk. Greit.
- Fortell oss om vesenet! - Ok, ja.
Når så du Ernie sist?
Hva sier du til dem som tror du bløffer?
Tror du det, så se deg rundt.
- Det er mange her. - Er familien trygg?
Er samfunnet trygt?
Selvsagt er de trygge. Han er et spøkelse.
Hei, takk, folkens!
Hvem kommer inn i huset mitt?
Dere er jammen frekke! Dette er et privat...
Frank!
- Jeg vet det. - Dette er sykt. Jeg kan ikke gå ut.
- Det er ikke så ille. - Ikke så ille?
Noen prøvde å krype ned pipa i dag for å komme inn. De satte seg fast.
Jeg måtte ringe brannvesenet.
Vet du hvor sprøtt det er å ha et menneske i pipa?
Det er ikke jul...
Herregud. Ikke morsomt.
Hei, forsvinn, ellers ringer vi politiet.
I alt jeg har lest står det at hukommelsestap er knyttet til traumer.
Det er en forsvarsmekanisme.
Vi trenger visuell stimuli for å vekke hukommelsen din.
Herregud.
Nei?
Den er skummel.
Det er en av pappas mislykkede forretningsgreier.
"Forstørrelsespiller for menn", men alle fikk diaré, ikke ståpikk.
Husker du noe?
Ok. Det går bra.
- Det er spøkelser overalt! - Se på ham.
Han elsker det.
"Hvorfor?" Hva da?
Hvorfor hjelpe deg?
Fordi du sitter fast.
Ingen vil sitte fast, ikke sant?
Hei, nabo!
Det...
Det var høyt.
Hvorfor "stille på biblioteket"? Blir man dum av bråk?
Alt bra med deg? Og spøkelset?
Det er kaos i gaten takket være dere. Pappa har tauebilen på hurtigtast.
Det er ganske ille.
Beklager.
Hva jobber du med?
Eiendomsregister?
Jeg prøver å se om Ernest bodde i huset vårt før han døde.
- Husker han ikke hvordan han kom dit? - Nei, ingenting.
- Et mysterium. - Ja, jeg bare...
Ok.
Er du hacker eller noe?
Ta-da! Mysteriet er løst. Ernest Scheller.
Kjøpte huset 5. april 1965 og solgte det 15. desember 1971.
- Hvordan døde han? - Få se.
Rart. Det er ingen dødsattest.
- Ganske sikker på at han er død. - Ja?
Beklager. Legger ballen død. Ordspill!
Jeg må stikke. Bandøvelse! Men lykke til.
Takk.
Tina, her.
WEST BAY-MEDIUMET ÅNDEKANALEN
Jeg vil ikke såre deg, men grensen er nådd.
Ingen flere høytlesninger på hvilehjem. Maten suger alltid.
Hva med Kris Jenner? Har ikke hun mistet noen familiemedlemmer nylig?
Hunden hennes? Jeg er ikke...
Jeg bare... Jeg må legge på.
Greit. Ok. Jeg må legge på.
- Hei. - Hei.
- Herregud. Du må være Frank. - Ja.
Alle her i TSC er veldig glade på dine vegne med alt som skjer.
Vi er glade for å ha deg her hos oss.
Vi elsker programmet. Vi ser på det hele tiden.
Så snill du er, virkelig.
Og du er søt!
Ingen sa du var søt!
Ingen.
Jeg vil bare vite hvor kona er?
- Hun gjør seg klar. - Bra.
Lås henne inne.
Det stemmer. Og legg henne i en boks under senga,
for du er min.
Kan du sørge for at "han" er klar for meg?
- Ernest! - Ja!
Han er klar. Vi er klare.
- Alt i orden. - Bra.
For jeg er klar for ham.
Se. Ser du?
Det er sånn du må være. Intens. Vill.
- Hvor er han? Få ham tilbake. - Hvem?
- Ikke tull. Jeg vet han var her. - Du eier ham ikke.
Jeg sa ikke at...
Hør her, Judy Romano er i stua nå.
- Jeg vet ikke hvem det er. - West Bay-mediumet er nede!
Det er henne!
- Kan du ikke spørre ham selv? - Han liker deg, han hører på deg.
Beklager å avbryte, men vi er klare for dere.
Beklager. Takk for tålmodigheten. Vi kommer ned nå.
Dette er viktig, ok?
Dette programmet har mange tilhengere.
Gjør vi dette riktig,
snakker vi bokavtaler, merkevareprodukter...
Vi blir den svarte Kardashian-familien. Vil du ikke være Kim?
Ok. Uansett.
- Ok. - Snakker du med ham?
Jeg skal prøve.
Det er gutten min.
Hei, Ernest.
Klar for noe gøy?
Filmer vi?
Sånn.
Så, Frank.
Hele verden er fengslet av møtene deres med Ernest.
- Ja. - Men det er også mange skeptikere der ute.
Meg selv inkludert. Jeg tenkte: "Tror ikke jeg tror på disse videoene."
Men nå som jeg er her, i dette rommet, og føler det jeg føler,
så er alt veldig merkbart, ikke sant?
Ja. Ernest er ekte. Det er ingen magi her.
Så... Er han her nå?
Han kommer. Ikke sant?
Han er bare sjenert. Det er mange mennesker her.
Frank.
Ernest!
Er du her?
Ernest, alle venter.
Ok.
Hør, Frank, kan du bare fikse
den lille hologrammaskinen din, for jeg må ut herfra.
Nei. Det er ikke noe hologram. Han er...
Ernest!
- Vi stikker. - Nei, vent.
- Vi er ferdige. - Stopp, nei. Bare vent, vær så snill?
- Hei. Kjempebra produksjonsverdi. - Hva?
Gjør noe!
- Hva skal jeg gjøre? - Be ham stoppe!
Jeg må komme meg vekk fra kabel-TV. Det er så uprofesjonelt.
Hva i...
Å. Du igjen.
Ved nærmere ettertanke var Tupac bedre. Jeg må fikse deg i etterproduksjonen.
For en katastrofe.
- De ville ha et spøkelse. - Ja, og vi ga dem The Conjuring.
Ler du? Du synes alt er en vits.
- Ikke nå. - Den nye videoen får masse visninger.
- La du den ut uten min tillatelse? - Ja?
Jeg blir saksøkt!
Tre millioner visninger på seks minutter. Det må vel være rekord?
Bra jobbet! Hei, kyss meg bak, Pewdiepie.
- Dr. Monroe. Er du der? - Søren meg på tide.
- Du vil ikke tro hva jeg fant. - Hva da?
- Ikke her. - Hva?
Unnskyld oss.
- Du kan ikke være her. - Sier hvem? Teite kjønnsnormer? Stikk!
- Joy, hva faen? Går du fra vettet? - Nei, men forbered deg på å gå fra ditt.
- Det er ikke ham. - Og derfor fant vi ingen dødsattest.
Ernest Scheller er ikke død.
Men han bodde i huset ditt. Jeg dobbeltsjekket med flere register.
Så hvem er vår Ernest?
Men skal vedde på at han vet det.
- Hva? - Den Ernest bor i Oklahoma.
Jeg prøver å finne ut hvor.
Men han pleide å eie en brun pub som fortsatt eksisterer.
- Faen, det er ikke langt herfra. - Vet det. Vi kan ta ham med dit?
Hvem?
- Vår Ernest? - Ja.
Kanskje de kjente hverandre. Kanskje stedet får ham til å huske.
Joy, han kan ikke forlate huset.
Han kommer seg ikke ut.
Er du sikker?
Jeg elsker deg, Ernest!
BARE HER FOR SPØKELSET
Uten enerett? Tuller du?
Jeg viser bare originalt innhold på kanalen min
og tjener tre ganger så mye, så tenk deg litt om.
Tenk på et tall og ring meg tilbake, ok? Ha det.
Frank, kan du åpne?
Nei, en Ernest-tegneserie er fantastisk, men den må være for voksne.
Har du sett et nakent spøkelse? Ikke jeg. Hvordan ser det ut?
- Frank, åpner du? - Hvilke deler har et nakent spøkelse?
Ok, jeg kommer!
Beklager. Vi snakker ikke med pressen.
Får jeg et par minutter av tiden din?
Joy har funnet ut at han som bodde her før, eide en bar i nærheten.
Så vi tenkte at om vi får deg til baren, vil du kanskje huske noe.
Joy. Gi deg.
Du har rett. Unnskyld.
Ok, så vi tenkte at hvis vi får...
Det er så kaldt! Herregud, unnskyld. Det er...
Jeg elsker dette.
Jeg vet at jeg er irriterende. Det er bare det at dette skjer og...
Unnskyld.
Uansett.
Vi må få deg ut.
Sikker på at du ikke kan dra?
Har du prøvd?
Virkelig prøvd.
Ok.
Hør her, Ernest.
Jeg skjønner.
Du har vært her lenge, og verden er et skummelt sted.
Noen ganger skremmer det meg også,
men det er ingen svar igjen her.
Hvis vi skal finne ut hvem du er...
...hva som skjedde...
...er svaret der ute.
Beklager at jeg kommer ubedt.
- Jeg ville ringt, men... - Unnskyld. Hvorfor er du her?
På slutten av 90-tallet ble jeg rekruttert av CIA
for å lede et program kalt Wizard Clip.
Wizard Clip?
Er det når dere røyker gress og ser Harry Potter-filmer og...
Elskling.
Wizard Clip var en operasjon
skjult for de fleste offentlige myndigheter.
Feltet vårt var paranormal psykologi,
men ordrene våre var å finne og pågripe et spøkelse.
Det er ingenting å være redd for. Jeg lover. Ok?
Hør på meg.
Du er ikke alene lenger, Ernest.
Jeg er her sammen med deg.
Du klarer det.
Så fort det ble kjent
at millioner av skattebetalernes penger ble brukt på åndsvitenskap,
ble vi brått stoppet, og byrået lot meg i den kjente stikken.
Et offerlam.
Jeg ble knust.
Men så kom Ernest.
Ok. Tusen takk for at du kom, men som du ser, er vi opptatt.
- Jeg vil møte ham. - Det skjer ikke.
Jeg tror ikke du forstår alvoret i situasjonen.
Disse vesenene er farlige.
Jeg vil at du skal dra.
De virker kanskje vennlige, men de er aldri den de påstår.
- Jeg skal ikke spørre deg... - Sønnen din, Kevin.
- Han står det nær. Han er i fare! - Greit. Det holder. Kom deg ut!
Rikets sikkerhet er i fare. Jeg har rett til å være her.
Så få en ransakelsesordre.
Men frem til det, kom deg til helvete ut av huset mitt.
Jeg kommer tilbake. Det er et løfte.
Det er ham!
Faen!
Herregud! Det er ham! Det er Ernest!
Ernest!
LEVER FOR ERNEST
ACTION NYHETER
Faen!
- Dårlig gjort! - Kom igjen.
Inn der!
ANGRER INGENTING
Hei!
- Hei! - Beklager!
Hei!
Ok, samme det. Kan du bare gjøre deg usynlig nå?
- Hvorfor gjorde han ikke det før? - Jeg vet ikke. Vi må dra.
Dette er noe dritt.
Vel, jeg hater å minne deg på det vi kaller det fjerde lovtillegget.
De huser en terrorist.
Jeg er ikke sikker på at et spøkelse kvalifiserer som terrorist.
De vil gjøre en feil.
Uforsiktige folk gjør alltid det.
Og når det skjer...
...er vi klare.
Chuck E. Cheese er lenger ned i gata, unger.
- Kjenner du ham? Han jobbet her før. - Dette stedet har hatt mange eiere.
Kan vi se oss litt rundt?
Jeg kan miste skjenkebevillingen. Dere må dra.
Kom. Dette er dumt. Vi drar.
Hei, vent.
Få se bildet igjen.
Der.
Herregud.
Ser du? Det er en forbindelse. Jeg visste det.
Vent. Du er den gutten, ikke sant?
Beklager. Vet ikke hva du snakker om.
Med spøkelset i huset. Det er deg!
Ok, takk for at du tok deg tid. Vi må dra.
Du er et geni.
Denne Scheller-fyren må vite hvem Ernest er.
- Tenk at du tvilte på meg. - Jeg tvilte aldri på deg.
- Nå må vi bare finne ham. - Mamma!
- Det er et spøkelse der borte! - Det er fint, skatt.
Ernest.
Hva er i veien?
Ernest.
Ernest!
Hei, pappa.
Junebug?
Faen.
Ernest, kom igjen! Vi må dra!
Ernest!
Ernest, kom igjen! Vi må dra!
Jeg tror en arrestordre falt i fanget vårt.
"Ernest det uvennlige spøkelset." "Paranormal Whacktivity."
- De tror han er et monster. - Han så noe der ute. Han husket noe.
Ser ut som han vil kidnappe Shirley Temple!
Du sa ikke at han kunne gå ut? Det skulle vært min enerett.
Du hører ikke på meg.
Han sa et navn, June-et eller annet.
- Hva så? - Kanskje det er derfor han sitter fast.
Noe skjedde med ham, noe fælt.
Kanskje han kan gå videre om vi hjelper ham å huske mer.
Gå videre?
Vi vil ikke at han skal gå videre. Vi trenger ham her.
Du gir faen i ham, ikke sant?
Jeg gir ikke faen i oss! Det gjelder fremtiden vår.
Det handler om Fultons collegeavgift, og din.
Ikke få det til å handle om oss. Det handler om deg.
Det gjør det alltid.
Vi har ikke snakket ferdig.
Du hørte ikke et ord han sa.
Hei, damer.
Jeg har 200 000 følgere på Instagram. Det er galskap.
Seriøst?
Alle på skolen er så sjalu,
men jeg valgte ikke å være så heit. Eller å bli berømt.
Nei, seriøst, et kosttilskuddsfirma tok kontakt.
De betaler 1000 dollar per innlegg.
- Hei, storkar. Det er sykt. - Ja. Hei.
Jeg blir gjenkjent nesten overalt.
Fulton!
- Hva faen skjer? - Stopp!
Kom dere ut!
Hvor er ungene mine? Kevin! Fulton!
Ernest!
- Og mobilsporing? - Nei. De la igjen mobilene.
Vi har guttens laptop, sjekker harddisken nå.
Hold dem her. De kan bli nyttige.
Jeg bryr meg ikke om hvem dere er, dette er mitt hus og jeg bestemmer.
Bestemte. Fortid.
Hvem faen er du?
Jeg er sjefen, og hvis du er smart, gjør du akkurat det vi ber deg om.
Ifølge opplysningene jeg fant, bor Scheller her, rett utenfor Tulsa,
som er rundt 60 mil herfra.
Faen. Det er langt.
Vi kjører på skift. Vi klarer det.
Ok. Jeg setter pris på optimismen.
Du ser annerledes ut.
- Gjør jeg? - Ja.
Å være lovløs kler deg.
Takk.
Vi bør nok komme oss av gårde.
Hva?
Det er vakkert.
I går kveld kl. 23:15
ble sønnen vår, Kevin Presley, og hans venn, Joy Yoshino,
bortført fra vårt hjem av et vesen kjent som Ernest.
Vi ber alle som vet noe om å kontakte lokale myndigheter.
- Rasshøl. - Unnskyld meg?
- Du... Energidrikker? -Vi vet bare at de var på rommet.
Siste rad.
- Takk. -Kl. 23:15 så vi til dem. De var borte.
Se på disse. Prøv dem. De kler deg.
Ja. Litt ned. Det ser litt tøffere ut.
Du ser ut som skurken i The Matrix.
Se så bra du ser ut.
Søren!
Hva? Hvor er du?
Faen, dette er ille.
Hei, spøkelsesgutt.
Frøken.
- Kan du gå ut av bilen? - Jeg?
Legg deg ned og legg hendene bak hodet.
- Har jeg gjort noe galt? - La meg slippe å gjenta.
Beklager dette!
Har du noe på deg... Stopp!
Ikke rør deg! Hendene i været!
Kjør.
Herregud. Jeg sparket ham i ballene!
- Hvor er Ernest? - Vet ikke!
- Faen. - Hei, stopp!
Kjør!
Hva faen gjør du?
- Han viste fingeren! - Få ræva i gir!
Faen.
Jeg tror vi mistet dem.
- Hva i... - Faen!
Faen!
Han er rett bak oss!
- Ser du ham? - Fy faen, dette er på ekte.
Sving der!
Jeg har ham! Avskjær ham på den andre siden! Ja!
Faen!
De er overalt!
- Lar de oss gå hvis vi stopper? - Er du gal?
Sparket meg i ballene, traff bilen min!
Å, faen!
Slipp!
- Kevin! - Jeg ser ham!
Vil du leke kylling? Kom an!
Hei igjen.
Din jævla...
Han andre kommer.
Å, faen!
Herregud. Hva gjør du?
- Stopp! - Det går!
Nei! Stopp! Kevin!
Å, faen!
Gjør aldri det igjen.
Nei.
Få ræva di tilbake hit!
Faen!
Hvor skal han?
Vi har allerede sagt det. Vi vet ikke.
Vi har rett til advokat, ok? Dere kan ikke holde oss her som dyr.
Når får jeg mobilen min?
Vet du hva? Jeg må på toalettet.
Må jeg ha tillatelse for å tisse?
La henne gå.
Herregud! Beklager så mye! Går det bra?
- Hallo? - Mamma.
- Herregud, Kevin. Går det bra? - Ja, det går bra.
Hvor er du?
Jeg kan ikke si det, men jeg er trygg. Jeg lover.
Vi har funnet en som kan hjelpe Ernest.
Ok. Hør på meg. Bare fortsett.
Gjør det hjertet ditt sier er riktig.
- Jeg er så glad i deg. Ok. -Glad i deg også.
Pokkers telefonselgere. Fæle, ikke sant?
Å hjelpe en rømling er en føderal forbrytelse.
Hvor er han?
Jeg ville heller svelget en pose med barberblader
og skylt det ned med sitronsaft enn å fortelle deg en dritt.
Det er en du bør snakke med.
Bilen, med spøkelset Ernest inni, kjørte gjennom byen
i et forsøk på å unnslippe politiet og forårsaket mange ulykker.
- Hva gjør du? - Leter etter liket. Rommet stinker.
Slitt.
Herregud.
Vent, det må være en feil.
Kanskje jeg burde bæsje på senga.
Vi kan dele denne.
- Dele? - Bare ikke prøv å jukke på meg.
- Nei, det ville jeg aldri... - Jeg tuller. Kom. Ta fjernkontrollen.
De globale protestene fortsetter med krav om etisk behandling av Ernest.
- Jeg vil løse det! - Vær så god.
Spøkelset Ernest.
Dette er virkelig stort, hva?
Jøss. Se på dette.
Det er ikke for sent for deg å komme deg ut.
Hva?
Alle tror du er kidnappet.
Du kan late som du kom deg unna.
Vent.
- Skal jeg bare la deg i stikken? Hvorfor? - Så du ikke havner i fengsel?
Det er en god grunn.
Tuller du? Jeg var i fengsel alt.
Bandet, avanserte studier, matteundervisning, korøvelse.
Faren min har programmert hele livet mitt, og det er slitsomt.
Faren din bryr seg.
Det er en kulturgreie. Vi må være best.
Bevise at vi hører til. Det er bare piss.
Noen ganger virker det som om han ikke kjenner meg.
Han ser den falske versjonen som han har skapt.
Jeg vet ikke, det er vel det mange foreldre gjør.
Prøver å fikse seg selv via ungene sine, men ender med å gjøre dem verre.
Det triste er at pappa og jeg var bestevenner da jeg var liten.
Jeg savner det.
Hva skjedde?
Jeg vet ikke. Det...
Det var ikke bare én ting, det var mange ting over tid,
og vi flyttet mye, og han lovet mamma ting som aldri skjedde.
Jeg så hvor såret hun ble.
Etter en stund trakk jeg meg unna.
Iblant føler jeg meg ikke som sønnen hans.
Hva er det?
Du er bare...
Du er veldig kul.
Takk for at du hjelper.
Jeg må på toalettet.
- Ok. - Et øyeblikk.
Ja.
Ernest.
Kan du kutte ut?
Ernest, slutt. Hør på meg.
Hva gjør du? Få... Slutt.
Hva betyr dette?
Hva?
Ernest!
- Går det bra? - Ja.
Det går bra.
Forsvinn.
Jeg blir her.
Holder utkikk.
Tut om du ser noe mistenkelig.
Ikke la noen se deg, ok?
Hei.
Er du Ernest Scheller?
- Jeg er... - Jeg vet hvem du er. Kom inn.
Det er kona mi, Ramona.
Fikk slag i fjor. Kan ikke gjøre stort nå.
Slå deg ned.
Vil du ha noe å drikke?
Juice, brus, ananasjuice? Ramona elsker ananasjuice.
- Hva enn du vil ha. - Nei. Ellers takk.
Ok.
Artig historie, jeg...
...spilte i en bowlingliga for lenge siden.
En dag fant jeg ikke skjorta mi.
Jeg lette høyt og lavt.
Ramona sa at jeg alltid mistet ting, til og med skjorta jeg gikk med, men...
Jeg visste at noe ikke stemte.
Jeg så ikke den skjorta igjen
før for noen uker siden da jeg så en av videoene dine på TV.
Jeg har sett mye sprøtt, men dette...
Jeg kan ikke tro at dette er ekte.
Han het Randy McGovern.
Kvinnen ved siden av ham var min kones søster, Evelyn.
En herlig og snill dame.
- Hun døde av fødselskomplikasjoner. - Hadde han barn?
En datter. June.
Junebug.
Hva skjedde med Randy?
Ramona og jeg ville aldri ha barn.
Tenkte at vi skulle reise, se verden.
Men livet hadde andre planer for oss.
Etter at Evelyn døde, brøt Randy sammen.
Begynte å drikke.
En dag dukket han opp hos oss med lille June,
sa han hadde en avtale, ba oss passe henne,
men kom aldri tilbake.
Han forlot den stakkars lille jenta hos oss. Hun var fire.
Ingen hørte fra eller så mannen igjen.
Kanskje noe skjedde, som en ulykke eller...
Politiet fant bilen hans til salgs hos en bruktbilforhandler,
klokken hans hos en pantelåner.
Han tok skjorta mi, førerkortet mitt.
Brukte det kanskje til å endre identitet.
- Hva tror du skjedde? - Jeg tror han drakk seg selv til døde.
Selvmord, kanskje, hvem vet?
Det er vanskelig å føle sympati med en som forlot sitt eget morløse barn.
- Jeg vet ikke om større synd. - Nei.
- Nei. Han ville ikke gjort noe sånt. - Du sa det selv.
Han husker ikke, ikke sant?
Kanskje han ikke husker noe fordi sannheten, det han gjorde,
er for uutholdelig.
Randy? Det er deg, ikke sant?
Herregud.
Slipp meg!
Ernest! Kom deg vekk!
Slipp meg!
Bruk varmesøkende!
Skyt ham!
Ernest!
Slutt!
Slutt, dere skader ham!
Ernest!
Opp med hendene!
Ernest, nei!
- Reis deg, nå! - Nei.
Hvor tar dere ham med?
Ernest!
Kevin.
Går det bra?
- Ja. Det går bra. - Skadet de deg?
- Nei. - Sikker?
- Ja. - Vi får deg hjem.
Dette gikk vel som du ville?
Med tanke på situasjonen, er det vel et ganske rettferdig bytte?
Nå kan du og familien få et normalt liv.
Hei.
- Lei for det med bilen din. - Det er en bil.
Er alt bra med deg?
Ja.
Jeg har ventet på dette øyeblikket
så lenge.
Nei.
Trekk unna. Alt ok.
Kom igjen, denne veien. Der er hun.
Dagens kvinne.
Mine herrer, og dame, møt dr. Leslie Monroe.
Faktisk vil jeg korrigere meg selv. Agent Monroe.
Hun hjalp oss med å fange vesenet dere ser her.
- Veldig bra jobbet, ja. - Bravo.
Så nå... Nei, vær så god, ta en titt.
- Du gjorde mer enn å hjelpe. Det var... - Hva er målet?
- Unnskyld, målet? - Vel...
Hva skal du gjøre med ham?
Vel, han er død, så...
...hva faen vi vil.
Hei.
Er Kevin her? Jeg har ikke sett ham på skolen.
Ja, han tar en liten pause fra ting.
- Kan du komme tilbake? - Ja, ok.
Det går bra, mamma.
Hei.
- Du har ikke svart på meldingene mine. - Ja, jeg...
Jeg har ikke hatt lyst til å snakke med noen, så...
Det er greit. Jeg skjønner.
Hvordan går det?
Jeg har husarrest til jeg er 80, men ellers går det finfint.
Jeg ville bare se om det gikk bra.
Kult.
- Takk. - Nei, men seriøst. Går det bra?
Ja.
Det går bra.
Vi snakkes.
Hei.
Det er så stille her oppe nå.
Det føles rart.
Det regnet sånn den dagen du ble født.
Jeg husker det fordi jeg kjørte mamma til sykehuset,
og det var mye trafikk.
Jeg trodde hun skulle føde i bilen.
Jeg var livredd.
Jeg lovte meg selv at hvis vi kom frem til sykehuset,
skulle jeg bli verdens beste far.
Det er rart.
Når barna er små, er det lett å være forelder.
De ser ikke hvem du egentlig er.
De ser bare det som er bra. Det du vil at de skal se.
Men etter hvert, når de blir større...
...blir det du ikke liker ved deg selv vanskeligere å skjule.
Jeg har vel egentlig aldri funnet ut hvem jeg er.
Jeg har alltid jaget etter noe. Nye steder, nye jobber...
Håpet at noe skulle føles rett,
så jeg endelig kunne være mannen jeg ville være for deg, og Fulton...
...og moren deres.
Men så kom Ernest, og jeg tenkte: "Nå skjer det."
Jeg skulle endelig...
...få et liv med mening.
Endelig bli verdig.
Jeg mistet meg selv igjen.
Jeg sviktet deg.
Jeg brøt løftet mitt.
Jeg vet at du er lei deg.
Men du prøvde å gjøre det rette, og det er alt som betyr noe.
Du er en bedre mann som 16-åring
enn jeg er i en alder av 45.
Jeg beundrer deg.
Du ble flott, til tross for meg.
Kan du se på meg? Snu deg mot meg.
Snu deg.
Snu deg, sa jeg!
Adlyd.
Adlyd, sa jeg!
Adlyd!
Ja. Fungerer på de levende også.
Takk.
Kom deg ut.
- ...fant det ut. - Hvor er Uberen?
Det er en Lyft, dumma.
- Du er dum, Tara. - Herregud.
- Vi blir ranet og drept her ute. - Nei.
- Det går bra. - Vi går til Taco Bell!
Ja!
- Vent, er det den? Herregud. - Den er her.
Hei. Er denne til Gabby?
Herregud.
Ernest, kompis!
Unnskyld meg. Dette er min Uber.
Det er en Lyft, kjerring. Ha det!
Vent!
Visst faen! Hvor skal du, Ernest?
Skal bli.
Ernest?
Jeg savnet dette huset.
Randy er et jævla spøkelse.
I femti år har jeg holdt dette hemmelig.
Men nå faller ugjerningen tilbake på meg selv.
Jeg vet ikke noe. Jeg lover.
Du lyver. Du kom etter meg.
- Jeg prøvde bare å hjelpe ham. - Du lyver!
- Frank. Hørte du det? - Ok. Jepp.
Bli her.
- Vær forsiktig. - Greit.
- Hva gjør du? - Jeg hørte noe!
Faen.
Jeg også.
- Bli her. - Ja, særlig.
Kom igjen.
Slipp det.
Ok, ta det med ro.
Ikke skad sønnen min.
Det var Ramonas idé.
Hun kunne ikke få egne barn, og da søsteren hennes døde,
sa hun at det var et tegn fra Gud
at Randy ikke kunne ta seg av June alene.
- Hun tvang meg med. Jeg ville ikke. - Vi kan snakke om det. Legg ned pistolen.
- Ikke gjør det! - Ok.
Frank, hva skjer?
Få ham ut herfra!
- Pappa! - Kom igjen!
Kom deg vekk fra dem!
Gå til mamma!
- Kom igjen! - Slutt!
- Kevin, nei! - Inn her!
Nei! Kevin!
- Kevin! Nei! Vær så snill! - Bli der inne! Ring politiet!
Lille Junebug.
Hun gjorde Ramona så lykkelig.
Alt hun ønsket seg var sin egen lille jente.
Hun snakker ikke med oss lenger.
Kanskje hun vet det innerst inne...
Hva?
Jeg drepte deg!
Visste du ville komme tilbake.
Kevin!
Pappa, nei!
- Kevin. - Pappa.
Jeg har deg. Går det bra?
- Ja. - Ok.
Ernest.
Frank! Kevin! Gudskjelov!
Og det var det?
Spøkelset som hjemsøkte huset deres i 50 år, ble bare plutselig...
...borte?
Det var mørkt.
Det regnet, det var vanskelig å se...
...men han var ikke der.
Hvorfor skulle han forsvinne sånn?
Vet ikke. Kanskje han ikke trengte å være her lenger.
Fant fyren som drepte ham
og fant fred.
Hva skjedde egentlig?
Hei, pappa.
Stilig. La meg prøve. Skal vi se.
Jeg suger. Ok.
Ha det, Ernest.
Kevin.
Fortell meg hva som skjedde.
SOLGT HOWELL EIENDOMSMEGLING
- Hei, beklager at jeg ikke er der. - Ja, du er nok knust.
- Hvorfor leser du ikke? -Pappa, gi deg. Det er lørdag.
Ja, og hva faen er en lørdag? Gå og les.
Men jeg synes synd på den som må gå løs på dette fæle loftet.
Jeg tror ikke jeg liker at du ikke er naboen min lenger.
Jeg er bare åtte kilometer unna.
- Og jeg får snart bil. - Ok. Fint for deg.
Jeg vet det. Ka-ching! Hjemsøkte hus er det store nå.
Tenkte at dere var her.
Pappa.
Bilen er pakket. På tide å dra.
Siste sjanse til å gjøre det dere gjorde eller skulle gjøre.
- Slutt. - Siste sjanse.
Redd meg.
- Takk. - Jeg ordner dette. Kom. Vi ses nede.
- Takk. - Ha det.
- Ja, bra. - Hvordan du sier ha det.
Foreldrene mine.
Hva tenker du på?
Tror du han fortsatt kan se oss?
Hvor enn han er?
Jeg vet ikke.
Kanskje.
TIL DYLAN
Tekst: Anette Aardal