Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Jeg er lei, søs. Jeg får ikke puste her. - Hva er det med deg? Ro deg ned, Cheryl.
Nei!
Nei, de ser på deg som om du er verdiløs.
De ber deg stå der og vente, som om du er en spedalsk eller noe.
- Som om du er møkka under skoen deres. - Hvem ber deg vente? Du bare babler.
- Er dette en av nedturene dine? - Boligkontoret!
Jeg dro dit og ba om hjelp til husleia.
Men du jobber jo.
Du og Michael må slutte å leve råflott på kreditt.
Jeg vant Årets salgskvinne tre ganger på rad.
- Jeg burde ikke sittet her! - Carl, se til søsteren din.
Jeg ønsker meg mer. Er det galt å ønske mer?
Vi ønsker oss alle mer, Cheryl. Men vi har bare de kortene vi får utdelt.
Bare gjør det beste ut av ting.
Når kommer du senere?
Ja, du har rett.
Det beste ut av ting.
Jeg har bare en dårlig dag.
En liten bølgedal.
Vi ses klokka fem, ok?
Hei. Jeg kan ikke ta telefonen akkurat nå, så legg igjen en beskjed etter pipetonen.
STIKKER TIL FRISØREN. C.
Hei. Jeg kan ikke ta telefonen, legg igjen en beskjed etter pipetonen.
Cheryl, hvor er du?
Svar, for pokker.
FLERE ÅR SENERE
Vidunderlig morgen, ikke sant?
Vidunderlig morgen.
Vidunderlig morgen, ikke sant?
Ja, er det ikke?
- Og du ser himmelsk ut, som vanlig. - Sjarmør.
Kommer du på veldedighetsgallaen min på fredag?
- Det er åpne dører. - Så spennende!
- Uførhet i Gambia. - Høres strålende ut.
Skal jeg skrive deg opp for 500?
- Pund? - Ja. Med mindre...
Nei, selvsagt. Si 550. Det er en glede å kunne bidra.
Så snilt av deg.
Kan vi ikke legge til flere? Vi vil ha fullt hus.
- Jeg jobber med forsikring, ikke fester. - Dette er viktig, Ian.
Slike ting betyr noe for nærmiljøet. Jeg har jobbet lenge med dette.
Ok. Greit, jeg ordner det.
Og ikke glem krepsen.
BETTYS ISKREM
Hei, Neve.
- Hvordan går det med henne? - Hun er skjønn. En flittig liten bie.
Ja, ikke sant? Hva har skjedd med håret ditt, vennen?
- Det er en stil. - Jaså.
- Moten endrer seg stadig, hva? - Så visst.
Trenger du noe til arrangementet ditt?
Mary fortalte om det. Et kor med tegnspråk?
Ja. Drømmen om Gerontius av Elgar. Reisen til en død manns sjel.
Høres fantastisk ut.
Jeg kjøper en dyr sjampo og gjør klart et deilig bad til deg.
En liten spakveld.
Da du kom hit, visste du ikke hva en landsby fête var.
Og se på deg nå. Arrangerer din egen galla.
- Du må ha inspirert meg. - Jeg håper det.
Og vi er alle veldig stolte. Din tapperhet er eksemplarisk, Neve.
- Jeg forstår at du vil gi noe tilbake. - Det er ikke bare det.
Det er som en konklusjon av min tid her. En slags uteksaminering.
- Og vise frem det nye kjøkkenet? - Det også.
Men, Neve, du trenger ikke bevise noe. Du er så å si en av oss.
- Så å si. - Du vet hva jeg mener.
Og du er vakker. Du ser like ung ut. Det er faktisk ganske irriterende.
- Jeg tar den. - Beklager.
Tusen takk. Unnskyld meg, jeg må på do.
Ingen tips. Takk.
Trenger du hjelp, vennen?
Det går bra.
Dere vil ikke tro hva som skjedde i bilen i dag.
- Har noen sett plakaten min? - Hvilken plakat? Ian.
Lil Wayne? På treningsrommet.
- Moren din snakker. - Er den bare borte?
Ja, jeg hadde møtt Amanda, og jeg...
- Ingen telefoner ved bordet, Mary. - Beklager.
Jeg satt og kjørte og så plutselig en tvilsom person utenbys fra,
og plutselig kjører jeg inn i Sonia. Rev nesten av støtfangeren hennes.
- Send henne til meg. - Ja?
- Selvsagt. - Takk, kjære.
- Så søtt. - Ekkelt.
- Vi har ansatt en ny jente utenbys fra. - Jaså? Hvem da?
En hyggelig ung, svart jente.
Svart?
- Vi er svarte. - Ja.
Hva heter hun?
Abigail. Veldig sjarmerende jente.
De skjulte evnene dine.
Dette har jeg fortalt deg før. Det var en ekstrajobb da jeg var 15.
I Catford?
- I Fulham. - Var det?
"Var det?" Ja visst.
- Er alt bra med Sebastian? - Skulle det ikke være det?
Gir vi ham nok rom til, jeg vet ikke...
- Hva da? - Uttrykke seg.
Sebastian har alt han trenger.
Apropos det, så har jeg bestilt den nye Xboxen til bursdagen hans.
Hva er galt med den gamle?
Du trenger ikke å skjule det.
Jeg vet det.
Jeg elsket det slik du hadde det før.
Takk for at du forteller meg det.
- Du vet hva jeg mener. - Det er bare vedlikehold.
Skal vi legge oss?
Jeg kommer straks.
- Sebas, har du tegnet på speilene? - Hva? Nei, selvsagt ikke.
PRIVATSKOLE
Pass på dere selv!
God morgen, Miss Williams.
Castle Combe privatskole har atter en gang
overgått andre privatskoler over hele landet.
Og for femte år på rad
har vår nestrektor og teologilærer, Mrs. Williams,
overgått oss alle med flest A+ karakterer dette sisteåret.
Dog hun ennå ikke har gitt meg referansene sine.
Jeg skulle tatt imot enda en medalje om jeg hadde veggplass.
Gå til timen. Ingen opphold i korridoren.
Nå.
Kom igjen, jenter. Dette er ikke en fotografering. Gå til timen.
Vær raske.
Sebas. Sebastian!
- Hva? - "Hva?"
- Har ikke du time nå? - Jo, jeg er på vei.
- Fint. I stedet for å snakke med fremmede. - Fremmede?
- Har du telefonen din på deg? - Kanskje.
Ha den på, i tilfelle jeg må få tak i deg.
Og nå med lyd.
Sånn, ja. Veldig fint.
Hvem gav deg den?
- Hvor er han? - Hvem?
Hvem? Skal vi leke den leken?
- Jeg kjøpte dem. - Tror du jeg er dum?
Husk at jeg kan utvise deg, unge mann.
Jeg er moren din og rektor.
- Nestrektor. - Gå inn, nå.
Vi tar dette senere.
- Hvor er broren din? - Det er tirsdag.
- Ja? - Basketball.
Basketball, ja. Selvsagt.
Mamma! Se opp!
- Her er det. - Hva da?
Huset til Emily.
- Går det bra med deg? - Ja da, det går bra.
- Ses senere. - Kjører Jessie deg hjem?
- Ja, mamma. Glad i deg. Ha det. - Glad i deg også. Ha det.
Hei, hvordan går det?
- Hei, kjære. Beklager at vi er sene. - Nei da.
- Barry brukte tid på håret. - Jeg må le.
Så utrolig deilig krydret.
Hvordan får du det til? Barry klager alltid på kyllingen min.
- Jaså? - Du må lære meg det.
Lær meg de hemmelige sammensetningene.
- Vi kan møtes en kveld. - Ja visst.
Skal vi gå inn?
Han er en fritenker.
Han snakker om ting vanlige medier holder seg unna.
Han treffer en nerve.
"Hvit flukt." Det var begrepet han brukte.
- Hva betyr det? - Kan vi skifte tema?
Det er når hvite flykter fra urbane områder til forstedene.
- Hvorfor flykter de? - De er ukultiverte.
Det er ikke snakk om kultur.
Hva er det? Utenfor vinduet.
- Hva, kjære? - Utenfor vinduet.
Jeg ser ingenting.
Det kommer noen. Ser dere ikke?
- Hva? - Det kommer noen!
Hei.
- Hei. - Hei!
Se på deg! Jeg elsker håret ditt.
- Det er veldig... - Etnisk.
- Barry, seriøst? - Hva?
Det kler deg. Synes du ikke, Neve?
Jo.
Hvem flettet det sånn?
Emily.
- Hvor er broren din? - Basketball.
- Vi får komme oss hjem. Takk for oss. - Ja, vi vil ikke misbruke gjestfriheten.
Gå på badet.
- God natt, vennen. - Natta.
Takk for besøket.
Når er basketballen ferdig?
Han var på kampen. De spilte godt.
De andre gikk ut for å feire seieren, men Sebastian ble ikke med.
Når var dette?
Tre timer siden.
Ser du?
Det er folk som vil skade oss. De vil bruke vold mot oss.
Hvem vil bruke vold mot oss? Hva feiler det deg i kveld? Seriøst?
Ro deg ned, Neve.
Du vet hvordan det er.
En ung gutt møter en jente etter en kamp, i det skjulte.
Han vil unngå at noen stikke kjepper i hjulene.
Ja, det kan du si.
Hør her. Jeg skal ta en ny runde i byen.
- Han dukker nok opp snart. - Takk, Ken.
...så dette renoverte gårdshuset
ti minutter unna landsbyen Santa María de Nieva
er fortsatt på markedet.
Og du utfordret meg til å finne en enebolig,
så vi har kjørt ti minutter, og her har vi en enebolig.
Hvor i helvete har du vært?
- Ute. - Ute?
Ute? Du verken ringte eller la igjen en beskjed.
- Vi har vært fra oss av bekymring! - Jeg er tilbake nå, så bare slapp av.
"Slapp av?"
Hva gjør du, mamma?
Neve!
Gå opp!
Hva faen?
Gratulerer med dagen...
En advarsel, ja. Men jeg ser helst at sparker du ham.
Bare gi ham sparken.
- Så du ham gi Sebastian sigaretten? - Ja.
Hvem andre kunne det være?
Jeg sier bare at vi må gjøre det på riktig måte,
ellers kan det virke som jeg er... at vi er...
- Hva da? Spytt ut! - Diskriminerende.
Jeg forstår.
En formell advarsel holder inntil videre.
Ikke på grunn av mitt sviktende åndedrett
Ei heller kulden i mitt hjerte
Eller svetten på pannen min
Dere vet hva dere skal. Ikke få panikk. Mary, dann en rekke.
Sånn, ja. Raska på.
Fort, folkens. Ta med tingene deres.
Sånn, ja.
Rolig og ordnet. Raska på. Kom igjen.
Én rekke gjennom her.
Fortsett rett frem og ut. Jeg skal bare sjekke toalettene.
Kom igjen, Mary.
Hallo?
Du prøvde å få meg sparket.
Nei.
- Vil du ha meg bort? - Det er ikke sånn du tror.
Du slettet meg.
Meg og Dione.
Du slettet oss! Vi trodde du var død!
Det er ikke meg! Jeg er ikke henne!
Så hyggelig å se dere! Takk for at dere kom.
Sonia, Jessie!
Takk. Jeg setter stor pris på at dere kommer.
Selvsagt! Gleden er på min side.
- Hei. - Unnskyld meg. Klar til å snakke?
Ja, gi meg to minutter.
- Går det bra? - Ja. Lykke til.
- Hei, alle sammen. Dere ser godt ut. - Hei.
- Dette er fantastisk. - Takk.
- Kakene ser nydelige ut. - Takk.
Takk for at dere kom.
Mikrofonsjekk. Ett, to.
Velkommen til hjemmet vårt.
En stor takk til dere alle for de sjenerøse bidragene.
I dag tilegner vi tiden vår til de mindre heldige,
de som vokser opp i ufruktbare områder,
hvor tilgang til det grunnleggende er en evig kamp.
Hvor enkle øye- eller ørebetennelser kan føre til blindhet og døvhet,
når en enkel antibiotikakur
kunne gitt barnet et helt liv med å se soloppganger
og å høre fuglene synge
om morgenen.
Som en ode til disse stakkars menneskene,
vil koret vårt fremføre Drømmen om Gerontius på tegnspråk.
Reisen til en død manns sjel.
Sett i gang, dere.
Jesu, Maria, jeg er døden nær
Og du kaller på meg
Nå vet jeg
Jesu, Maria, jeg er døden nær
Og du kaller på meg
Nå vet jeg
Ikke på grunn av mitt sviktende åndedrett
Ei heller kulden i mitt hjerte
Eller svetten på pannen min
Jesu, ha nåde!
Hvem? Hvem inviterte deg?
Hva slags syk, skrudd lek driver dere med?
Dere dukker opp ut av det blå og forurenser omgivelsene!
- Slutt, vær så snill. - Neve...
Nei!
Nei, vi skal ikke leke den syke, skrudde leken deres!
- Jeg vet hva dere vil. - Mamma.
- Vi godtar ikke... - Mor!
FEM DAGER TIDLIGERE
- Ha en trygg reise. - Takk.
Hei.
Hei. Hva kan jeg gjøre for dere?
Et rom, takk.
Jeg har ennå min første bamse.
To enkeltrom, om du har. Takk.
Hvor lenge vil dere bli?
En uke.
- Du må stryke den, så den blir fin. - Ikke ha for store forventninger.
Kona til Mannen i gata synes ikke lenger husarbeid...
- Hva ser du på? - Ingenting.
...en rekke arbeidsbesparende apparater. Inkludert mannen hennes.
Kanskje vi burde ha tatt med noe.
Det gjorde vi. Vi tok med oss selv.
Elskling!
Gleder meg til i morgen.
Jeg gleder meg.
- Jøye meg! Se, Hans! - Jøss! Hva er det?
- Så vakkert det er! - La oss gå nærmere.
Ser ut som godteri.
- Jeg smaker litt. - Jeg også.
Hei, mine kjære små.
Velkommen hjem til meg.
Er det dem?
CASTLE COMBE FYRVERKERIKVELD
Det er familien vår.
WILTSHIRES MEST GLITRENDE BEGIVENHET
Det er ikke bare det.
Det er som en konklusjon av min tid her. En slags uteksaminering.
- Og vise fram det nye kjøkkenet? - Det også.
Ok. Hva slags erfaring har du?
Lenge siden sist jeg var i London.
Du fant stammen min.
Stammen. Morsomt.
Du minner meg om henne, kona mi.
Samme nese.
Skolen har en fin historie.
- Dronning Victoria fikk den bygget. - Så flott.
Jeg har jobbet i slike i utlandet.
- Har du reist langt? - Jeg har flyttet mye.
Danmark, Brussel,
Liverpool.
Ja. Er du en tilhenger?
Jeg har mange gode minner fra tribunen, 20 000 mennesker som suger ballen i mål.
Bra mann.
Det er den eneste fargen som betyr noe. Lagfargene.
Nemlig.
BETTYS ISKREM
Hei.
Du er Ians datter, ikke sant?
- Ja. Hvordan... - Jeg så et bilde av deg.
På kontoret. Jeg jobber der til jeg får etablert meg.
Ok.
Det glamorøse forsikringslivet.
- Faren min mener det. - Jeg liker håret ditt.
- Gjør du? - Ja.
Jeg fikser mitt sånn iblant.
Guttene digger det.
Kult. Jeg prøver meg fortsatt fram, men ja. Jeg liker ditt også.
Kokosolje.
- La oss treffes en gang, utveksle tips. - Gjerne.
Kult.
- Jeg finner deg på Facebook. Kallenavn? - Bare Mary Williams.
Med en hashtag på slutten. Så, jo, på en måte.
Jeg heter Abigail.
Men du kan kalle meg Abi.
Snakkes.
Håret er veldig stort...
En parkeringsbot. Ja. Akkurat.
Hvilken adresse bilen er registrert på?
Jeg deler den med min kone, og det ble nettopp slutt.
Takk.
Den vanlige adressen.
Da bare river jeg i stykker boten. Flott.
Jeg har adressen.
- Hun har ikke godtatt meg ennå. - Bare vent.
For å se på bildene hennes må vi være venner.
Vi er venner.
Ikke glem hvorfor vi kom hit. Ok?
- Slemming. - Hva?
Slemming!
Jeg hadde truffet Amanda, og jeg...
MØTES I MORGEN?
Ingen telefoner ved bordet.
SVART SKJØNNHET
Hvor er moren din? Jeg drømmer om henne.
Klapp igjen.
Si ifra når du har mannet deg opp.
- Gå til timen. - Innavla idiot.
Mange hatere her, hva?
Ja. Hatere.
Sånn er det å skille seg ut.
Sebas. Sebastian!
Kjipt når moren din er nestrektor.
- Marvin. - Sebastian.
VI snakkes, Sebas.
Ja, kult.
Ikke la folk behandle deg sånn.
Her er det bra.
Har du fyr?
- Jeg trodde ikke... - Jeg bare tuller.
Ok, kult.
Nå er pakka bare hvit. Ingen bilder.
Som om det stanser oss, hva?
Ikke faen.
Trekk skikkelig inn. Nei. sånn her.
Og så du.
Sånn, ja. Det er sånn mannfolk gjør det.
Hvem ga deg den?
- Hvor er han? - Hvem da?
Hvem? Leker du med meg?
- Jeg kjøpte dem. - Tror du jeg er dum?
Broderlig Dekning, vær så god?
Ok.
Akkurat.
Ble den revet helt av?
- Ses senere. - Kjører Jessie deg hjem?
Ja, mamma.
- Glad i deg. Ha det. - Ha det.
- Hei. - Står til?
Bra, og du?
Jo da, bra. Gleder meg til festen.
HJEMME - BORTE
Det bare klaffet i dag!
- Du var god, kompis. - Takk, kompis.
- Og det var fett da du plystret. - Røyker du? Tjall.
Det er en første gang for alt. Ingen skam i det.
Vi finner et sted.
Jeg sverger...
Dette er jo skikkelig Alice i Eventyrland.
Hva er det her inne mon tro?
Velg hva du vil. Prøv på deg hva som helst.
Det er fest!
Se på alle disse kakene. Vi er som
damer i teselskap.
Det går rundt for meg.
Gul kjole.
Versace.
- Du ville sett fantastisk ut i den. - På ballet.
Ball? Sånn som på film?
Ja. Har du aldri vært på et?
Jeg...
- Vi... - Mamma skal holde en galla.
Du må komme.
Det blir stivt, men masse gratis mat og drikke.
Denne er kul.
Hva synes du, kompis?
Du er yndlingen.
Du har nok alltid vært yndlingen.
- Ikke sant? - Nei.
Hun pakker dynen rundt deg og synger for deg når du sover, hva?
Hva? Hvem da?
Og det gjør alt bra når slemmingene er ute og går.
Hold opp.
Jeg gleder meg til alt kommer frem.
- Går det bra, Abi? - Ja. Jeg må bare på do.
- Hva bringer deg til Combe? - Jeg vil sette litt farge på stedet.
Ja, det er ingen andre svarte her.
Nei. Jeg er vel på en måte...
- Ja. - Moren min.
Jeg kjenner ikke foreldrene mine.
Hvordan er hun?
Hvem da?
Moren din.
Hun tror hun er hvit. Snakker aldri om fortiden sin.
- Hva faen? - Alt svart er forbudt.
Dæven, dette gresset er sterke saker. Hvor fikk du tak i det?
Ville du overlevd fallet?
Kom igjen.
- Hva? - Ta en titt.
Len deg over kanten og ta en titt.
- Hvorfor? - Er du ikke en mann?
Reis deg.
Se over kanten. Nå. Det er en ordre.
Det går bra.
Bra, kompis.
Bra.
Du bestod testen.
Er du klar for neste nivå?
Hallo?
Sebas?
Kutt ut å mobbe kompisen min.
Gjør det, Sebas. Nå!
Hva faen venter du på, kompis? Gjør det!
Hva har skjedd her?
Hun har alt.
- Hvem da? - Vi hadde en fest her.
Jeg og Mary, yndlingen.
Tok du henne med hit?
- Hva feiler det deg? Det var ikke planen. - Ingenting.
Ingenting feiler meg, ok? Jeg er lei av å late som.
Vi burde bare dra.
Vi burde dra vår vei nå.
Vi er ikke ønsket.
Vi er invitert til gallaen.
Og så?
Så...
Jeg har aldri vært på ball.
Sikker på at du vil gjøre dette?
Selvsagt.
Jeg er så glad.
La meg bare få den ene tingen! Det ene ballet!
Du lot meg ikke få det! Alt er din feil!
Slipp meg! Det er din feil!
Nei! Hvorfor?
Nei, du lot meg ikke få én eneste dag!
Slipp meg! Én dag!
Nei!
Er det sant?
Ja.
- Det er ikke som du tror. - Så hvordan er det?
Ikke at du har to ukjente svarte barn?
- Ser du? - "Ser du?"
Klandrer du meg for dette?
Du har å forklare...
- Hvorfor sa du ikke noe? - De vokste opp med faren sin.
Han var en slem mann.
Jeg måtte flykte, så jeg bare...
Dro.
Du bare forlot dem.
- Hvem er du? - Jeg er...
Dette er så jævla skrudd!
La henne forklare. Mamma, fortell.
Ikke lat som om du ville ha oppdratt to svarte barn som ikke var dine, Ian.
- Du spurte aldri. - Ikke du heller.
Nei, nå er du urettferdig. Jeg kunne ha gjort det. Kanskje.
Akkurat.
Akkurat, Ian.
Verdenene krasjer.
Og jeg...
Jeg gjorde det jeg måtte.
Det fedre gjør hele tiden.
Hva vil de?
De har ikke gått den konvensjonelle veien.
Kjente du dem ikke igjen?
Det er 16-17 år siden.
Å, faen.
- Faen heller! - Gi deg.
- Det holder. - Vær så snill!
Jeg må gjøre noe.
Jeg skal forklare alt sammen etterpå.
Hei. Skal det være noe?
- Vi venter på noen. - Den er god.
Bare si ifra når tredjemann kommer.
Hei.
Beklager at jeg...
Har dere bestilt noe? Er det noe dere vil ha?
Sett deg.
Takk.
- Takk for at dere ville møte meg. - Hei sann. Skal det være noe å drikke?
- Vodka. - Vod...
- Vi har ikke alkohol. - Kanskje bare en kopp te.
- Hva sier dere? Te? - Samme det.
Flott. Vi tar en kanne.
Jøss.
Se på dere begge. Jeg kjente dere knapt igjen.
- Hva med aksenten din? - Hater du å være svart?
Nei.
Det sier brutter.
Nei, jeg er en stolt svart kvinne.
Stolt.
For det første,
la meg be om unnskyldning. Jeg er veldig lei for utbruddet mitt.
Jeg vet ikke hva det var.
Jeg har vært så utrolig stresset...
Sier du unnskyld?
Ja.
Ja, Dione.
Det var derfor jeg kom.
Det har ikke vært en enkel reise.
Det har skjedd ting som
tvang meg...
Du tok aldri kontakt.
Du sa at du skulle til frisøren for 18 år siden.
- Faren deres var farlig. - Du var ikke akkurat perfekt heller.
Husker dere hvordan det var? På Coldharbour?
- Er det et lurespørsmål? - Nei...
Hvorfor tok du oss ikke med deg?
Jeg satte dere igjen hos tanten deres.
Hun ga oss bort. Hun ville ikke ha oss.
Forsiktig, folkens. Teen er kjempevarm. Vi vil ikke at noen brenner seg.
Bare dra til helvete!
Ja visst.
Dere har rett.
Det er uakseptabelt. Jeg burde ha skrevet. Jeg burde tatt kontakt.
Det er så mange "burde ha".
Jeg kan ikke forestille meg hva dere tenker om meg. Jeg sliter selv.
Skal vi flytte inn?
I det store huset?
Det er...
Det er et veldig viktig spørsmål.
Jeg har tenkt på hvordan jeg kan gjøre opp for meg.
Og for meg virker det som om akkurat nå er det viktigste å få dere på beina igjen.
Skulle ønske jeg kunne gjøre mer. Kanskje jeg kan, på sikt.
Men her er en sjekk på 20 000 pund.
- En sjekk? - Ja.
Dere kan dra tilbake til London og komme dere på beina igjen.
Til...
...vi finner en løsning?
Akkurat, Dione.
Til vi finner en måte å løse det på.
Se på dere begge.
Som dere har vokst.
Jeg har delt det opp i to separate sjekker for å unngå krangling.
Takk, mamma.
Jeg skulle aldri ha gjort det.
Jeg var traumatisert etter den andre fødselen.
Jeg ville ikke ha henne.
Dione.
Jeg ble tvunget.
Hvem vet hva som hadde skjedd om jeg ble?
Ville jeg vært her nå?
Ville dere vært her?
Så jeg stakk av.
Flyktet.
Det var ikke planlagt.
Jeg så en sjanse og grep den.
Alt dette er bare rastløs nysgjerrighet.
Folk må vite hvem de er. Hvor de kommer fra. Som i de programmene.
Det endrer ingenting her.
De har dratt. Enn så lenge.
Tilbake til London.
Dro de bare?
De bestemte seg for å dra.
- Får vi se dem igjen? - Vil du ikke engang se dem?
Alt til sin tid.
Vi må lege sårene først, ikke sant?
Før vi hopper inn i alt det.
Vi må gjenoppbygge forsvaret vårt og huske at vi elsker hverandre.
At dette er ekte.
At jeg er ekte.
Moren deres har rett.
Vi er en familie.
Fortiden endrer ikke på det.
Det kommer til å bli mange flere samtaler.
Tro meg.
Men akkurat nå...
...må vi holde sammen.
Mary.
Gutten min?
FAMILIEGJENFORENING
Sammen kan de bedre forsvare territoriet sitt.
Og denne, kjære vene, denne er...
Denne ringen er fantastisk.
Det er en av de peneste...
Gurimalla, se på denne ringen.
Tre fjerdedels karat...
Hei, Sebas.
- Jeg tror jeg tar meg et bad. - Har du et rent håndkle?
Jeg fant ingen.
Skal du ta deg et bad nå?
De er nede.
Vet du hvor håndklærne er?
Jeg sjekket skapene, men fant ingen rene.
Ja, ok. Dere nevnte ikke at dere skulle komme.
Abigail har bursdag.
Vi tenkte det var hyggelig å samles. Bestille kinesisk, kanskje.
Jeg elsker kinesisk mat.
Hva synes du, Sebas? Jeg mente ikke å vekke deg.
Hei, M! Fin pyjamas.
Hei, Ian. Gjett hva?
Jeg har bursdag!
- Jeg forstår at dere... - Hvor har dere håndklær?
Er det vaskedag i dag, mamma? Ian, er det vaskedag?
- Jeg vet at dere er sinte... - Søs. Send menyen rundt.
Vi gjør det sånn. Jeg spanderer.
I dag feirer vi.
Mamma!
Jeg liker håret. Kjører du 90-tallsstil?
Ro deg ned eller se hva som skjer.
Ro deg ned.
Jeg velger Singapore-nudler og sursøt kylling.
Peking-stil.
Mary, hent fasttelefonen, så bestiller vi.
Hva med deg, Abs? Bursdagsjenta.
- Ribbe. - Bra.
Veldig bra.
- Med? - Chow mein. Kylling chow mein.
Skriver noen dette ned? Mary, noterer du?
Vent. Jeg ante ingenting om fortiden til Neve...
Cheryl, mener du.
Visste dere ikke det?
Det var en forferdelig misforståelse.
Det er bare en kjempestor misforståelse.
Det hun gjorde, var galt. Vi krevde også svar.
Jeg har sett deg på banen, Sebas. Du har appetitt.
- Om vi bare kan snakke... - Sebas.
Hva tar du, brutter?
Rekechips og stekt ris.
Bra. Veldig bra.
Dette blir et festmåltid. Herlig.
Løfter du vekter? Ian.
Jeg la merke til treningsrommet. Et eget treningsrom, hjemme!
La oss ta et familiebilde.
Det kan vi gjøre etter at vi har bestilt maten.
Men det er min tur til å stå i midten. Det er ikke diskuterbart, Mary.
Mamma, hva vil du ha?
- Jeg smaker litt av alle. - Er du sikker?
Jeg spanderer.
Mary, ring dem.
Skal jeg skru av vannet?
La det renne.
La det renne og renne.
Beklager, vi er stengt. Vi er åpne fra 12.00 til 23.00 hver dag.
Ring tilbake senere.
Det går bra.
Null stress.
Uber Eats.
Har de Uber Eats i Castle Combe? Ian?
- Jeg tror det. - Bra.
Her, Mary. Finn en kinesisk restaurant.
Ian.
Jeg vet dere har det vondt...
Unnskyld.
- Kan du gjenta det? - Dere må ha...
Vær så god.
Takk, Abi.
- Jepp. Jeg fant en bra en. - Det er jenta si.
- Skal dere ikke gratulere meg? - Kom igjen. Hun har bursdag, for faen.
Ikke bare stå der.
Syng!
Gratulerer med dagen
- Gratulerer, kjære Dione - Gratulerer, kjære Abi
- Gratulerer med dagen - Dione
- Hipp, hipp... - Hurra!
Flott.
Dere liker brettspill.
I julen og på bursdager.
Brettspill er deres greie.
Vi må ha gått glipp av mange brettspill i jula og på bursdager.
Hvor mange bursdager er det? Femten?
- Seksten? - Sytten?
La oss spille Scrabble!
Jeg elsker Scrabble.
Har dere Scrabble? Ian.
Ja, jeg tror vi har Scrabble et sted.
Sebas. Hjelp Abs å finne fram spillet mens vi gjør klart bordet.
Mamma?
Gjør klart det jævla bordet.
Det går bra.
Skrev du sjekken, eller var det henne?
Unnskyld?
De 20 000 hun ville kjøpe oss med.
- Prøvde du å betale dem? - Mamma, hvordan kunne du?
Det skulle ikke...
Vi kunne gitt mer. Jeg prøvde bare å hjelpe.
Neve, hva i helvete feiler det deg?
Vi runder opp.
Tjue tusen i 20 år.
Men hva får jeg for det?
Tusen per år, eller hva?
Hva dekker det?
Skal vi se.
Skoene jeg går i.
Å bli innlagt.
Væte sengen inntil nylig.
Fant det!
La oss spille!
Hva skal du kjøpe med dine, Abs?
Vær så snill.
Det har jeg jo sagt. Jeg skal betale slemmingene.
Og alt de har gjort.
Gjør det, søs! Gjør akkurat det.
Men inntil videre kjøper vi bare tilbake Cheryl.
Ble vi ikke enige om det?
Mamma?
Lag.
Skal vi spille med lag?
Vi har alltid gjort det.
Det er den perfekte måten å introdusere Carl og Dione på.
Ja.
Det er sånn det skal være, jeg ser det nå. Oss alle samlet.
Ian?
Jeg vil skilles.
Det er over.
- Pappa, slutt. Kan vi ikke forsøke? - Lag høres bra ut.
- Jeg er med Dione. - Og jeg med Carl.
Da er mamma og pappa igjen.
Kjempekult. Fantastisk. Elskling?
Mamma? Pappa? Hva har dere?
Ok. Skal vi se. Hvilke ord har vi her? Ian?
Ja. Hva har vi?
"Neshorn."
- Morsomt. - Ja, ikke sant, vennen?
Min tur.
Si ifra når du vil ta det bildet, Dione. Er hun ikke pen, Mary?
"Tunfisk."
- Vår tur? - Ja.
Ok.
Så...
- Hva gjør du? - Jeg kjeder meg.
Jeg vil spille. Det er min bursdag. Jeg får velge.
Vi kan finne et annet spill.
Jeg og Ian skal trene.
Hva med mimeleken?
- Ja! Mimeleken er dødsgøy. - Ikke sant, Ian?
Ikke skad ham. Vær så snill.
Skade ham?
Hvorfor skulle jeg gjøre det? Vi er familie. Ikke sant, Ian?
- Kom igjen. - Ian!
Det går fint. Jeg skal prate med ham.
- Hvor tungt løfter du? - Litt.
Litt? Det må være mer enn litt.
Kom igjen.
Mindre snakk, hva?
Mer handling.
Ikke sant, mamma?
Fysne på morgenkvisten?
Du er en morsom en. Ja, noe sånt.
Kjenner jeg deg?
Kanskje det. Vet ikke.
Vet ikke om jeg har levert hit før. Fint hus.
Vi trodde ikke vi ville finne noe så sent.
Du skal få tips for å være så imøtekommende.
Er alt i orden?
Bare vent der.
Lukter deilig, hva?
Sebas.
Har du sett vesken min?
Jeg vet ikke. Oppe?
Det stemmer. Veldig bra.
Jeg klarer det ikke.
Jeg klarer ikke!
Jeg klarer ikke.
Er du en pyse?
Du slipper ikke unna så lett.
Du har vist hvem sin side du står på.
Nå er vi skuls.
Alt i orden.
Den var i garderoben.
Beklager.
Jeg beklager for alt dette.
Håper dere kan tilgi meg en dag.
La meg tipse ham, så spiser vi og snakker sammen.
Det ser godt ut.
Hvor er mamma?
Tekst: Marie Wisur Lofthus