Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Už toho mám dost, ségra. Dusím se tu.
Co vyšiluješ? Uklidni se.
Ne!
Dívaj se na tebe jako na nějakou nulu.
Nechaj tě tam stát a čekat,
jako bys byla úplná lůza.
Jako hovno na botě.
Kdo tě nechal čekat? Nevím, o čem mluvíš.
Už máš zas depku?
Na byťáku.
Byla jsem žádat o příspěvek na bydlení.
Vždyť máš práci.
Musíte s Michaelem přestat rozhazovat prachy z kreditek.
Třikrát po sobě jsem vyhrála Prodavačku roku.
Tohle si přece nezasloužím.
Carle, běž zkontrolovat sestru.
Já chci víc. Je špatný chtít víc?
Všichni chcem víc, Cheryl.
Ale osud nám holt rozdal tyhle karty.
Musíš ze života vyždímat maximum.
V kolik se dneska stavíš?
Jo, máš pravdu.
Vyždímat maximum.
Jenom mám blbej den.
Menší depku.
Dorazím v pět, jo?
Dobrý den. Volaný účastník hovor nepřijímá.
Po zaznění tónu zanechte vzkaz.
ŠLA JSEM KE KADEŘNICI CH.
Po zaznění tónu zanechte vzkaz.
Cheryl, kde seš?
Zvedni to, sakra.
TULÁCI
O NĚKOLIK LET POZDĚJI
Krásné ráno, že?
Krásné ráno. Ne...
Krásné ráno, že?
Že ano?
A ty vypadáš božsky. Jako obvykle.
Ty lichotnice. Přijdeš v pátek na můj charitativní galavečer?
- U nás doma. - No panečku.
- Pro postižené v Gambii. - To zní skvěle.
Mám si k tobě napsat 500?
- Liber? - Ano. Leda bys...
Ne, samozřejmě. Klidně 550. Ráda přispěju.
Jsi moc hodná.
Nepozveme víc lidí? Chceme přece plný dům.
Jsem pojišťovák, ne samaritán, zlato.
Je to důležité, Iane.
Tyhle věci mají v komunitě váhu.
Snažím se o to takovou dobu.
No dobře.
Dobře, zařídím to.
A nezapomeň na humry.
ZMRZLINÁRNA U BETTY
Ahoj, Neve.
- Tak jak jí to jde? - Je to šikulka.
Pilná jako včelka.
Že ano? Co to máš s vlasy, zlatíčko?
- To se nosí. - Aha.
Trendy se pořád mění, viďte?
To tedy ano.
Budete něco chtít na svou akci?
Mary mi o ní říkala. Sbor ve znakové řeči?
Ano. Sen Gerontiův od Elgara.
Cesta duše zemřelého.
To zní úchvatně.
Stavím se pro nějaký drahý šampon a dáš si pěknou koupel.
Trochu tě zhýčkáme.
Když ses přistěhovala, ani jsi komunitní sbírky neznala.
A podívej se. Pořádáš vlastní galavečer.
- Asi jsi mě inspirovala. - V to doufám.
Jsme na tebe všichni moc pyšní.
Jsi příkladem odhodlání, Neve.
A chápu, že se chceš odvděčit.
Nejen odvděčit.
Chci tady strávený čas nějak završit. Bude to taková moje promoce.
A příležitost ukázat novou kuchyň.
To samozřejmě taky.
Ale Neve, vážně nám nemusíš nic dokazovat.
Jsi prakticky jedna z nás.
- Prakticky. - Víš, jak to myslím.
A jsi překrásná. Vůbec jsi nezestárla.
Pěkně mě tím štveš.
- Platím já. - Pardon.
Děkuji. Omluv mě, odskočím si.
Bez spropitného. Děkuji.
Nepotřebuješ něco, drahoušku?
V pohodě.
Nevěřil bys, co se mi dneska stalo v autě.
- Neviděli jste můj plakát? - Jaký plakát? Iane.
Ten s Lil Waynem. V posilovně.
- Teď mluví máma. - To prostě zmizel?
Byla jsem na čaji s Amandou a...
- Žádné mobily u stolu, Mary. - Promiň.
Takže jedu autem a vidím pofidérního cizího chlapa a...
To bys nevěřil.
Narazila jsem přímo do Sonii. Málem jsem jí urazila nárazník.
- Ať se staví. - Vyřešíš to?
- Jistě. - Děkuju, miláčku.
- Rozkošný. - Hnus.
My zase zaměstnali cizí holku.
Vážně? Jakou?
Takovou milou černošku.
Černošku?
- Taky jsme černoši. - Jo.
Jak se to děvče jmenuje?
Abigail. Má opravdové kouzlo.
Ty tvoje tajné schopnosti.
Už jsem ti to říkala.
Když mi bylo 15, přivydělávala jsem si tím.
V Catfordu?
- Ve Fulhamu. - Vážně?
Představ si to.
Je Sebastian v pořádku?
Proč by ne?
Dáváme mu dostatek prostoru, aby se...
- Co? - Vyjádřil.
Sebastian má všechno, co potřebuje.
Když jsme u toho, předobjednala jsem mu k narozeninám ten nový Xbox.
A co je s tím starým?
Nemusíš to schovávat.
Já vím, že nemusím.
Líbil se mi ten účes předtím.
Tak děkuju za tvůj názor.
Vždyť víš, jak to myslím.
Dělám to jen kvůli péči o vlasy.
Půjdeme spát?
Za chvilku přijdu.
Sebe, tys maloval na zrcátka?
Co? Jasně že ne.
SOUKROMÁ ŠKOLA
Dejte na sebe pozor.
Dobrý den.
Škola Castle Combe opět překonala
ostatní soukromé školy v celé zemi.
A už pátý rok po sobě
nás zástupkyně ředitele a učitelka teologie, paní Williamsová,
všechny trumfla v počtu premiantů mezi maturanty.
Přestože dosud nepředložila své reference.
Ráda bych přijala další ocenění, ale už nemám místo na zdi.
Do třídy.
Nepostávejte na chodbě.
Běžte.
No tak, děvčata. Nejste na focení. Okamžitě do třídy.
Pohyb.
Sebe.
Sebastiane!
- Co je? - „Co je“?
- Nemáš být ve třídě? - Jo, už jdu.
To bys měl. Místo mluvení s cizími lidmi.
Cizími?
- Máš u sebe mobil? - Možná.
Měj ho zapnutý, kdybych něco potřebovala.
A nyní nahlas.
Výborně. Moc pěkné.
Kdo ti to dal?
- Kde je? - Kdo?
„Kdo“? Takhle to chceš zahrát?
- Koupil jsem je. - Nedělej ze mě blázna.
Můžu tě vyloučit, hochu. Nezapomeň, že jsem tvá matka a ředitelka.
- Zástupkyně. - Mazej dovnitř.
Dořešíme to později.
- Kde máš bratra? - Je úterý.
- No a? - Má basketbal.
Basketbal, no jistě.
Mami, pozor!
- Tady. - Co?
Emilyin dům.
Jsi v pořádku?
Ano, nic mi není.
- Tak zatím. - A přiveze tě Jessie?
Jo, mami. Mám tě ráda. Čau.
Já tebe taky. Pa.
Ahoj, jak se vede?
- Ahoj. Omlouvám se za zpoždění. - To nic.
- Barry se zas dlouho česal. - Srandovní.
To koření. Bylo to vynikající.
Nevím, jak to děláš, Neve.
Barry si na moje kuře věčně stěžuje.
- Vážně? - Musíš mě to naučit.
Tu tvou tajnou směs.
- Můžeme někdy posedět. - Můžeme.
Jdeme?
Je volnomyšlenkář.
Mluví o věcech,
které se tradiční média bojí rozebírat.
Tne do živého.
„Bílý útěk.“
Tak to v tom podcastu nazval.
- Co to znamená? - Změňme téma.
Znamená to, že běloši utíkají z města na předměstí.
- Proč utíkají? - Kvůli nevzdělancům.
S tím to nesouvisí.
Co to je? Tam venku.
- Copak, zlato? - Za oknem.
Nic nevidím.
Někdo sem jde. Copak nevidíte?
- Cože? - Někdo sem jde!
Ahoj.
- Čau. - Ahoj!
Panečku. Máš krásný účes.
- Vypadá tak... - Etnicky.
- Barry, vážně? - Co?
Sluší ti to.
Co říkáš, Neve?
Ano.
Kdo ti to upletl?
Emily.
- Kde máš bratra? - Na basketu.
Měli bychom pomalu jít. Bylo to fajn.
Ano, už jsme tu dost dlouho.
Šup do postele.
- Dobrou noc, zlato. - Dobrou.
Díky za návštěvu.
V kolik končí basket?
Na basketbale byl. Odehrál skvělý zápas.
Ostatní se šli po výhře někam najíst,
ale Sebastian nešel.
Jak je to dlouho?
Tři hodiny.
Vidíš?
Někdo nám chce ublížit. Použít proti nám násilí.
Kdo proti nám chce použít násilí?
Co je to s tebou dneska? Ale vážně.
Uklidni se, Neve.
Víš, jak to chodí.
Po dobrým zápase si kluk sám někam vyrazí s holkou.
Že, Iane? Nechce, aby ho někdo rušil.
Jo. Dejme tomu.
Víš co? Ještě jednou objedu město.
- Určitě se objeví. - Díky, Kene.
...že tento zrekonstruovaný statek,
který se nachází poblíž vesnice Santa María,
je stále na prodej.
Chtěla jsi, abych ti našla samostatný dům.
Stačilo popojet z údolí deset minut
a našly jsme ho.
Kde jsi sakra byl?
- Venku, ježišmarja. - Venku?
Venku? Ani jsi nezavolal, nenechal jsi vzkaz.
Trnuli jsme strachy!
No, už jsem zpátky, tak se hoď do klidu.
Do klidu?
Mami, co děláš?
Neve!
Padej nahoru!
Jsi normální?
Hodně štěstí, zdraví...
Ano, napomenout.
Ideálně ho rovnou propustit.
Prostě ho propusť.
Vidělas, jak dal Sebastianovi tu cigaretu?
Ano.
Kde jinde by ji vzal?
Říkám to proto,
kdybychom to chtěli řešit oficiálně.
Jinak by to z naší strany mohlo vypadat jako...
Co? Vyklop to.
Diskriminace.
Aha.
Oficiální napomenutí prozatím bude stačit.
Dobře, postup znáte. Nepanikařte. Mary, běž první.
To je ono, rychle.
Pospěšte si. Vezměte si věci.
To je ono.
Pěkně spořádaně. Pojďte honem. Pohyb, jdeme.
Tudy po jednom.
Pokračujte do venkovního areálu.
Ještě zkontroluju záchody.
Mary, běž.
Haló?
Chtělas mě nechat vyrazit.
Ne.
- Chceš, ať zmizím? - Prosím, tak to není.
Vymazalas mě.
Mě a Dione.
Vymazala jsi nás! Mysleli jsme, že seš mrtvá!
Já ne! Nejsem ona!
Moc ráda vás vidím. Díky, že jste přišli.
Sonio, Jessie!
Děkuji. Vážím si toho, že jste přišly.
Ovšem. Je mi potěšením.
- Ahoj. - Připravená na proslov?
Ano, za dvě minutky.
- V pořádku? - Jo. Hodně štěstí.
- Ahojte. Vám to sluší! - Ahoj.
- Je to tu úžasné. - Děkuji.
- Dorty vypadají skvěle. - Díky.
Díky, že jste přišli.
Zkouška. Raz, dva.
Vítejte u nás doma.
Všem vám mnohokrát děkuji za štědré příspěvky.
Dnes jsme se sešli kvůli těm, kteří nemají takové štěstí
a vyrůstají v nehostinných podmínkách,
kde přístup k základní péči znamená obrovský boj.
Kde obyčejný zánět oka nebo ucha
může vést k oslepnutí či ohluchnutí,
ačkoli díky jednoduché léčbě antibiotiky
by tyto děti mohly celý život vídat východ slunce
a slyšet každé ráno
zpěv ptáků.
Na počest těchto nebohých dětí
náš školní sbor předvede Sen Gerontiův ve znakové řeči.
Cestu duše zemřelého.
Tak prosím.
Ježíši, Marie, na pokraji smrti jsem
a ty mě voláš.
Tím jsem si jist.
Ježíši, Marie, na pokraji smrti jsem
a ty mě voláš.
Tím jsem si jist.
Však ne podle toho,
že dech mne opouští,
že chlad v srdci mám
a na čele pot.
Ježíši, smiluj se!
Kdo? Kdo vás pozval?
Jakou špinavou, zvrácenou hru to hrajete?
Zničehonic se tu zjevíte a pošpiníte naši událost.
- Nech toho! - Neve, pojď...
Ne!
Už nebudeme hrát tu vaši zvrácenou hru!
- Vím, o co vám jde. - Mami.
Nestrpíme vaše...
Matko!
O PĚT DNÍ DŘÍVE
- Šťastnou cestu. - Děkuju.
Dobrý den.
Zdravím. Přejete si?
Pokoj, prosím.
Taky mám svého prvního medvídka.
Pokud možno dvě jednolůžka, prosím.
Jak dlouho se zdržíte?
Týden.
Musíš je vyžehlit, ať jsou hezký.
Nedělej si naděje.
Pro paní Johnsonovou už nejsou domácí práce problém...
- Na co koukáš? - Na nic.
...díky zařízením, která šetří práci, včetně jejího manžela.
Možná jsme měli něco přivízt.
Však jsme přivezli. Sebe.
Miláčku!
Už se nemůžu dočkat zítřka.
Nemůžu se dočkat.
Páni! Podívej, Jeníčku!
Jé! Co to je?
Panečku, to je ale nádhera!
Podíváme se blíž.
Vypadá to jako sladkosti.
- Já je zkusím. - Já taky.
Ale podívejme. Ahoj, zlatíčka.
Vítám vás ve své chaloupce.
To jsou oni?
NOC OHŇOSTROJŮ V CASTLE COMBE
To je naše rodina.
NEJJISKŘIVĚJŠÍ UDÁLOST ROKU VE WILTSHIRU
Nejen odvděčit.
Chci tady strávený čas nějak završit. Bude to taková moje promoce.
- A příležitost ukázat novou kuchyň. - To samozřejmě taky.
BRATRSKÁ POJIŠŤOVNA
Tak ukažte. Jaké máte zkušenosti?
V Londýně jsem už nějakou dobu nebyl.
To je můj klan.
Klan. Vtipný.
Připomínáte mi ji. Mou ženu.
Má stejný nos.
Škola má úžasnou historii.
Založila ji královna Viktorie.
Skvěle. V historických budovách už jsem pracoval.
Cestoval jste?
Hodně jsem se stěhoval.
Dánsko, Brusel,
Liverpool.
Jo? Fandíte?
Fandění na narvaný tribuně na Anfieldu bylo to nejlepší, co jsem kdy zažil.
Paráda.
Hele, jediný barvy, na kterých záleží, jsou týmový barvy.
Přesně tak.
ZMRZLINÁRNA U BETTY
Ahoj.
Seš Ianova dcera, že?
- Jo, jak to... - Viděla jsem tě na fotce.
V pojišťovně. Dělám tam. Chci se postavit na vlastní nohy.
Aha.
Krása pojišťovnictví.
- Podle táty rozhodně. - Pěknej účes.
- Fakt? - Jo.
Taky to tak občas nosím.
Kluci z toho šílej.
Fajn. Ještě to dolaďuju, ale jo.
- Taky máš pěkný vlasy. - Kokosovej olej.
Někdy můžem něco podniknout. Vyměnit si tipy.
- Jasně. - Bezva.
Napíšu na Facebooku. Máš nějakou přezdívku?
Přezdívku ani ne. Jen Mary Williamsová.
S hashtagem na konci. Takže tak napůl.
Já jsem Abigail.
Ale můžeš mi říkat Abi.
Tak zatím.
Pokutu za parkování. Přesně tak.
Na jakou adresu je auto registrované?
Máme se ženou společné auto a nedávno jsme se rozešli.
MARY WILLIAMSOVÁ♪
Děkuju.
To je naše adresa.
Takže pokutu roztrhám. Díky.
Mám adresu.
- Nepřidala si mě. - Vydrž.
Takhle se jí nemůžu podívat na fotky.
Už jsme přátelé.
Nezapomeň, proč jsme tady. Jasný?
- Zmetku. - Co?
Zmetku!
Byla jsem na čaji s Amandou a...
Žádné mobily u stolu, Mary.
ČERNOŠSKÁ KRÁSA
Kde máš mámu? Zdálo se mi o ní.
Jdi do hajzlu.
Pojď si to vyříkat ručně, exote.
- Okamžitě do třídy. - Zasraný pošuci.
Samý hejteři, co?
Jo. Hejteři.
Tak to bejvá, když seš jinej.
Sebe.
Sebastiane!
Mít mámu zástupkyni ředitele je na hovno.
- Jsem Marvin. - Sebastian.
Zatím se měj, Sebe.
Ty taky.
Nesmíš po sobě nechat šlapat.
Tady je to dobrý.
Máš oheň?
- Nenapadlo mě, že... - Dělám si srandu.
Oukej.
Na všech krabkách je dneska varování.
To nás tak zastaví, že?
Ani náhodou.
Šlukni to, vole. Takhle.
Teď ty.
Jo, to je ono.
Teď seš chlap.
Kdo ti to dal?
- Kde je? - Kdo?
„Kdo“? Takhle to chceš zahrát?
- Koupil jsem je. - Nedělej ze mě blázna.
Bratrská pojišťovna, prosím.
Dobře.
Rozumím.
Upadlo to úplně?
Přihraj.
- Tak zatím. - A přiveze tě Jessie?
- Jo, mami. Mám tě ráda. Čau. - Já tebe taky. Pa.
- Čau. - Jak se máš?
Jde to. Co ty?
Jo, pohoda. Už se těším, až zapaříme.
DOMÁCÍ: 44 HOSTÉ: 45
DOMÁCÍ: 47 HOSTÉ: 45
Prostě to šlo samo.
Hráls dobře. Fakt.
Dík, kámo.
Bylo hustý, jak jsi pískal.
Hulíš? Trávu.
Všecko je jednou poprvý. O nic nejde.
Najdem plac.
Přísahám...
To je jak z Alenky v říši divů.
Tak copak tu máme?
Vyber si, co chceš. Zkus si cokoliv.
Paříme!
Koukej na ty zákusky. Jsme jako...
dámičky u čaje.
Motá se mi hlava.
Žlutý šaty.
Versace.
- Ty by ti sekly. - Vezmu si je na ples.
Ples? Jako ve filmech?
Jo. Tys nikdy nebyla na plese?
Já...
- My nikdy... - Máma pořádá galavečer.
Měla bys přijít.
Je to snobárna, ale bude tam hromada jídla a pití zadarmo.
Ta je boží.
Co říkáš, kámo?
Seš ta oblíbená.
Určitě seš odjakživa ta oblíbená.
- Že? - Ani ne.
Ukládá tě do postele
a zpívá ti na dobrou noc, že?
Co? Kdo?
A to ji omlouvá, zatímco venku řáděj zmetci.
Buď zticha.
Nemůžu se dočkat, až to praskne.
Jsi v pořádku, Abi?
Jo. Jenom potřebuju na záchod.
Co tě sem přivádí?
Chci to tu udělat trochu barevnější.
Jo, tady černocha nenajdeš.
I když já jsem tak trochu...
- Jo? - Po mámě.
Já svý rodiče nepoznal.
Jaká je?
Kdo?
Tvoje máma.
Myslí si, že je bílá. Nikdy nemluví o svojí minulosti.
- Cože? - Cokoliv černošskýho bojkotuje.
Ty vole. Ta tráva má grády.
Odkud ji máš?
Myslíš, že bys ten pád přežil?
Myslíš, že bys to přežil?
Pojď.
- Co? - Podívej se.
Nakloň se a podívej se dolů.
- Proč? - Já myslel, že seš chlap!
Postav se
a podívej se dolů, hned.
To je rozkaz.
Dobrý.
Dobrý, kámo.
Dobrá práce.
Prošels.
Připravenej na další level?
Haló?
Sebe?
Přestaň si na něj dovolovat!
Dělej, Sebe. Udělej to!
Na co kurva čekáš?
Dělej!
Cos tu dělala?
Ta holka má všechno.
Úplně všechno.
- Kdo? - Měly jsme tu párty.
Já a Mary, její oblíbená.
Tys ji sem vzala?
Seš normální?
- To nebylo v plánu. - Jsem.
Jsem normální, jasný? Už nebudu nic předstírat.
Měli bysme jet.
Sebrat se a jet pryč.
Nechce nás.
Jsme pozvaný na galavečer.
No a?
No...
Nikdy jsem nebyla na plese.
Určitě tam chceš jít?
Jasně.
Jsem tak šťastná.
Tak mi to dopřej! Aspoň jedinkrát!
Ale ty ne!
Všecko je jenom o tobě! Vždycky!
Pusť mě! Jenom o tobě!
Ne! Proč?
Nemůžeš mi to pro jednou dopřát?
Pusť mě!
Jednou jedinkrát!
Ne!
Je to pravda?
Ano.
- Není to tak, jak si myslíš. - A jak teda, Neve?
Zjevily se tu tvoje dvě černý děti.
- Vidíš? - „Vidíš“?
Takže je to moje chyba? Teď nám vysvětlíš...
- Proč jsi nám to neřekla? - Vyrůstali se svým otcem.
Byl to špatný člověk.
Musela jsem utéct, tak jsem prostě...
Odešla.
Prostě jsi je opustila.
- Co jsi to za člověka? - Jsem...
To je v prdeli. Totálně v prdeli.
Nech ji to vysvětlit. Mami, mluv.
Netvař se, že bys chtěl vychovávat dvě černošské děti, co nejsou tvoje, Iane.
- Nikdy ses nezeptala. - Ty taky ne.
Ne, to není fér.
Třeba jo. Možná.
Přesně.
Přesně, Iane.
Jsou to dva různé světy. A já udělala,
co jsem musela.
Co otcové dělají v jednom kuse.
Co chtějí?
Nepojali to úplně klasicky.
Tys je nepoznala?
- Je to už 16 nebo 17 let. - Do hajzlu.
- Do hajzlu! - Přestaň.
- Tak dost. - Prosím.
Musím udělat ještě jednu věc.
Pak vám všechno vysvětlím.
Zdravím. Dáte si něco?
- Ještě na někoho čekáme. - Dobře.
Řekněte, až ten někdo dorazí.
Ahoj.
Promiňte, že...
Objednali jste si? Chcete něco?
Sedni si.
Díky.
- Děkuju, že jste přišli. - Zdravíčko.
Speciální nabídka je dole. Dáte si něco k pití?
- Vodku. - Vod... Jé.
- Alkohol nepodáváme. - Možná jen čaj.
Co? Čaj?
To je jedno.
Dobře. Přineste konvici.
Pane jo.
Vy jste ale vyrostli. Málem jsem vás nepoznala.
- Co to máš za přízvuk? - Štve tě, že seš černá?
Ne.
Brácha to říkal.
Ne, jsem hrdá černoška.
Hrdá.
Zaprvé...
se vám chci omluvit.
Omlouvám se za svůj výbuch.
Nevím, co mě to popadlo.
Byla jsem ve velkém stresu a...
Chceš se omluvit?
Přesně. Přesně tak, Dione.
Proto jsem tady.
Nebyla to přímočará cesta.
Staly se určité věci, které mě k tomu dohnaly.
Nikdy ses neozvala.
Před 18 rokama jsi napsala, že jdeš ke kadeřnici.
- Váš otec byl nebezpečný člověk. - Tys taky nebyla zrovna dokonalá.
Nevím, jestli si pamatuješ, jaké to bylo žít v Coldharbour.
- To je chyták? - Ne, já...
Proč jsi nás nevzala s sebou?
Nechala jsem vás u tety.
Vzdala se nás. Nechtěla nás.
Opatrně. Čaj je hrozně horký, tak ať se neopaříte.
Jdi už do hajzlu!
Dobře.
Máte pravdu.
Je to nepřijatelné.
Měla jsem napsat. Měla jsem se ozvat.
Měla jsem udělat tolik věcí. Neumím si představit, co si o mně myslíte.
Sama to dodnes stěží zpracovávám.
Můžem se nastěhovat?
Do toho baráku.
To je...
moc důležitá otázka.
Přemýšlela jsem, jak to můžu napravit.
A zdá se mi, že je teď důležité,
abyste se mohli postavit na vlastní nohy.
Kéž bych mohla dát víc.
Možná budu moct. V budoucnu.
Tady je šek na 20 000 liber.
- Šek? - Ano.
Když se vrátíte do Londýna,
pomůže vám to do začátku.
- Do té doby, než... - Než...
Než to vyřešíme?
Přesně tak.
Přesně, Dione.
Dokud nenajdeme způsob, jak to vyřešit.
To se podívejme.
Vyrostli jste.
Rozdělila jsem to na dva šeky,
abyste se nehádali.
Díky, mami.
Mé činy jsou neomluvitelné.
Měla jsem... trauma...
po druhém porodu.
Nechtěla jsem ji.
Dione.
Donutil mě.
Kdo ví, co by se stalo, kdybych zůstala?
Jestli bych tu teď byla.
Jestli byste tu byli vy.
A tak jsem odešla.
Utekla jsem.
Bylo to neplánované.
Viděla jsem příležitost a využila ji.
Nedala jim spát zvědavost.
Člověk potřebuje vědět, co je zač.
Odkud pochází. Jako v těch pořadech v televizi.
U nás to nic nemění.
Odjeli. Prozatím.
Zpátky do Londýna.
To prostě odjeli?
Rozhodli se odjet.
- Uvidíme je ještě někdy? - Copak nechceš?
Všechno má svůj čas.
Nejdřív se musíme trochu vzpamatovat, ne?
Než do toho skočíme po hlavě.
Teď se z toho musíme oklepat.
A pamatovat, že se máme rádi.
Že je to skutečné.
Že já jsem skutečná.
Máma má pravdu.
Jsme rodina.
To, co bylo dřív, na tom nic nemění.
Ještě to důkladně probereme.
To mi věřte.
Ale teď...
musíme držet při sobě.
Mary.
Synu?
RODINNÉ SETKÁNÍ
Spolu dokáží lépe bránit své teritorium.
Božínku, ten je opravdu...
To je překrásný prstýnek.
Hezčí jsem snad neviděla.
No jen se na něj podívejte.
Tři čtvrtě karátu...
Čau, Sebe.
Možná si dám vanu.
Máš čistej ručník?
Žádnej jsem nenašla.
Co teď blázníš s koupáním?
Jsou dole.
Kde máte čistý ručníky?
Koukla jsem do skříněk, ale čistý jsem nenašla.
Aha. Neřekli jste nám, že přijedete.
Abigail má narozky.
Řekli jsme si, že bysme se mohli sejít.
A třeba objednat čínu.
Čínský jídlo zbožňuju.
Sebe, jak je, brácho? Nechtěl jsem tě vzbudit.
Čau, Mary!
Pěkný pyžamo.
Nazdar, Iane. Hádej co?
Mám narozky!
- Prosím, chápu vás, ale... - Kde jsou ručníky?
Budete prát?
Iane, budete prát?
- Vím, že se zlobíš... - Ségra!
Ukaž jim meníčko.
Objednáme si. Zvu vás.
Slavíme.
Mami.
Mami!
Hezký vlasy. Návrat do devadesátek?
Uklidni se, nebo uvidíš, co se stane.
Klid.
Já si dám singapurský nudle a sladkokyselý kuře.
Po pekingsku.
Mary, zajdi pro telefon, ať můžem objednat.
Pro tebe, Abs? Oslavenkyně.
Žebírka.
Hezky.
Paráda.
- A k tomu? - Smažený nudle. S kuřecím.
Píše to někdo? Mary, píšeš to?
Počkej. Vůbec jsem netušil, co Neve kdysi udělala...
Chceš říct Cheryl.
Vy to nevíte?
Byla to strašlivá chyba.
Byl to jeden velký zmatek. Totiž...
Neschvalujeme, co udělala.
Taky jsme chtěli odpovědi.
Co ty, Sebe? Viděl jsem tě hrát. Musíš mít hlad.
- Promluvme si... - Sebe!
Tak co, kámo?
Krevetové čipsy a vaječnou rýži.
Bezva. Super.
Bude hostina. To se mi líbí.
Posiluješ? Iane.
Viděl jsem tam posilovnu.
Prostě posilovna. V baráku!
Měli bysme udělat rodinnou fotku.
Nejdřív si objednáme, pak se můžem vyfotit.
A teď budu uprostřed já.
Bez diskuze, Mary.
Mami, co si dáš?
- Já jen ochutnám od ostatních. - Určitě?
Platím já.
Mary, zavolej tam.
Nemám zastavit vodu?
Nech ji týct.
Jen ji nech týct.
Je mi líto, ale máme zavřeno.
Otevřeno je celý týden, od 12 do 23 hodin.
Zavolejte později.
Nevadí.
Žádnej problém.
Uber Eats.
Jezdí tu Uber Eats, Iane?
- Myslím, že ano. - Fajn.
Tu máš mobil a najdi nějakýho číňana.
Iane.
- Vím, že určitě trpíte... - Promiň.
- Zopakuj to. - Vím, že určitě...
Na.
Díky, Abi.
- Jo. Našla jsem jednoho dobrýho. - Šikovná.
Nepopřejete mi k narozkám?
No tak. Má narozky, do prdele.
Nestůjte tam tak.
Zpívejte!
Hodně štěstí, zdraví.
- Hodně štěstí, milá Abi. - Hodně štěstí, milá Dione.
Hodně štěstí, zdraví.
- Hip, hip! - Hurá!
Hezky.
Hrajete deskovky, že jo?
Na Vánoce nebo na narozky.
Hráváte?
Pěknejch pár her jsme zameškali.
Na Vánoce a narozky.
Kolik narozek vlastně? Patnáct?
- Šestnáct? - Sedmnáct?
Zahrajem si Scrabble.
Scrabble miluju.
Máte Scrabble? Iane.
Ano, myslím, že ho někde máme.
Sebe.
Jdi ho s Abs najít. My zatím připravíme stůl.
Mami?
Připrav stůl, do hajzlu.
To nic.
Vypsals ten šek ty, nebo ona?
Prosím?
Těch 20 táců, kterýma si nás chtěla koupit.
Tys je chtěla vyplatit?
Mami, jak jsi mohla?
Nebylo to myšlené jako...
Mohli jsme dát víc. Jen jsem chtěla pomoct.
Neve, zbláznila ses?
Zaokrouhlíme to.
Dvacet tisíc za dvacet let.
Ale co si za to koupím?
To je litr za každej rok, že?
To moc nevychází.
Tak počítej.
Nový boty.
Pobyt v blázinci.
Donedávna noční počurávání.
Máme to!
Jdem hrát!
Co si zpětně koupíš ty, Abs?
Prosím.
Už jsem ti to říkala.
Zaplatím všem těm zmetkům.
Za všechno, co mi provedli.
Správně, ségra! Přesně to udělej!
Ale zatím si jen kupujeme zpátky Cheryl.
Tak jsme se dohodli, ne?
Mami?
Dvojice.
Budeme hrát ve dvojicích?
Tak to přece máme nejradši.
Ideální způsob, jak vzít Carla a Dione mezi sebe.
Ano.
Teď je všechno, jak má být, viďte?
Pěkně všichni pohromadě.
Iane?
Chci se rozvést.
Je konec.
Tati, přestaň. Nemůžeme to zkusit?
Klidně ve dvojicích.
Budu hrát s Dione.
Já s Carlem.
Takže zbývá máma a táta.
Skvěle. Báječně. Miláčku?
Mami? Tati? Co máte?
Dobře. Tak ukažte.
Copak tu máme? Iane?
Jo. Co tu máme?
„Nosorožec.“
- To je vtipný. - Že ano, zlatíčko?
Teď já.
Řekni, až budeš chtít udělat tu fotku, Dione.
Není hezká, Mary?
„Tuňák.“
- Hrajem? - Jo.
Fajn.
Tak...
- Co děláš? - Nuda.
Já chci hrát! Mám narozky. Vybírám si já!
Určitě najdeme jinou hru.
S Ianem si půjdem trochu zacvičit.
Co třeba pantomimu?
Jo! Pantomima je hustá.
Že jo, Iane?
Neubližuj mu, prosím.
Ublížit mu?
Proč bych to dělal?
Jsme rodina. Viď, Iane?
- Tak pojď. - Iane!
Nebojte.
Promluvím s ním.
- Kolik kilo zvedáš? - Málo.
Málo?
Málo určitě ne.
Tak jdem.
Slova nic neznamenaj.
Důležitý jsou činy.
Že, mami?
Hlad po večírku?
Jste vtipný. Ano, tak nějak.
Neznáme se?
Možná. Nevím.
Myslím, že jsem tu poprvé. Pěkný dům.
Nečekali jsme, že někde bude tak pozdě otevřeno.
Dojdu vám pro dýško. Za ochotu.
Všechno v pořádku?
Počkejte tady. Nikam nechoďte.
Voní to krásně, že?
Sebe.
Neviděl jsi mou peněženku?
Nevím. Není nahoře?
Máš pravdu. Šikula.
Už nemůžu.
Už nemůžu!
Seš sračka?
Tak snadno neutečeš.
Jednou sis s náma ustlal.
Teď jsme stejný.
Mám ji.
Byla ve skříni.
Mrzí mě to.
Moc mě mrzí, jak to dopadlo.
Snad mi jednou odpustíte.
Dám kurýrovi dýško, najíme se a probereme to.
To vypadá dobře.
Kde je máma?
TULÁCI
Překlad titulků: Michal Herman