Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Megállj, te senkiházi!
Elég volt ebből! Miszlikbe aprítom! Levágom kezét s lábát!
Hé!
Fogytán az időd, Pán Péter!
Pán Pétert nem érdekli az idő.
Vigyázzon! A krokodil!
Te vigyázz a krokodillal!
Wendy! Ne várj az utolsó pillanatig a pakolással, kérlek!
Nem fogok, anya.
-A vonat pontban reggel nyolckor indul. -Hallottam, anya.
Készen leszek.
Félre az útból, anya! Hol van a kincs?
Hol van?
Ne! Add vissza!
John! Add már vissza!
Megvan!
Enyém a kincs!
Megvagy!
Hol lehet?
Hook kapitány! Kezdek elfáradni. Nem tartunk egy kis szünetet?
Visszavonulót fújsz? Feladod?
Sarokba szorítottalak, Péter. Az Elveszett Fiúk nincsenek sehol.
Senki sem fog megmenteni téged.
Csak nem feledkezett meg rólam? Michael! Add ide a kincset!
Hookot bízd csak rám!
Hátrább, kapitány! Nehogy a végén még felnyársaljam!
Hajrá, Wendy!
Gyerünk, Wendy!
Ez az, Wendy!
Ne sebezd meg!
-Feladja, kapitány? -Nem.
Nem, te csak…
Mi volt ez?
Már megint?
Ki a felelős ezért?
-Wendy? -John! Te kis árulkodós!
-Meg se szólaltam. -Nem az én hibám volt.
-Ez az ő buta játékuk. -Elég, elég!
-Ők kezdték az egészet, nem én. -Elég volt!
Kardot!
Kardot, kalapot!
Nana!
Apa! Nem maradhatna egy kicsit?
Nem, nem maradhat.
Komolyan, Wendy, így töltöd az utolsó estédet itthon?
-Csak játszottunk egy kicsit. -Pontosan.
Túl nagy vagy már ahhoz, hogy ilyesféle játékokat játssz.
Nana! Gyere!
Wendy! Miért mondtad ezt?
Hogy a mi hibánk volt az egész?
Kalóz vagy, nem? A saját bőrödet mentsd!
Illik hozzád, Wendy.
El kellene vinned.
Inkább nem.
Gyertek, fiúk! Lefekvés!
Alkonyi mesék
-Nem az én hibám volt. -Tudom, John.
Anya! Miért utálja Hook kapitány Pán Pétert?
Remek kérdés, Michael! Olyan kérdés, amin majd eltöprengünk
holnap.
Wendy!
Bejöhetek?
Jobb példát kell mutatnod az öcséidnek.
Annyira felnéznek rád.
Ezért vagy itt nekik te.
Nekik az kell, hogy az anyjuk legyek.
Édesapád pedig az apjuk,
de neked kell a nővérüknek lenned.
Te olyat adhatsz nekik, amit mi nem tudunk.
Mindenben követnek téged, ezért kell jó példát mutatnod.
Hogy legyek jó testvér, ha bentlakásos iskolába megyek?
Kezelhetnéd méltósággal a helyzetet,
például.
Ha egy fiatal lány elég szerencsés, a megfelelő életkorban iskolába megy.
Hogy felkészülhessen az előtte álló életre.
És ha nekem nem kell az az élet?
Én is épp ezt tettem a te korodban.
És ha nem kell a te életed sem?
Mi az, amitől ennyire félsz, kincsem?
Szeretném, ha minden maradna, ahogy van.
Ahogy van?
Wendy! Nézd csak! Hisz alig férsz bele az ágyadba.
Kezdesz felnőni.
Lehet, hogy nem akarok felnőni.
Nem állíthatod meg az időt, Wendy.
Az idő megy tovább, akár akarod, akár nem.
Képzeld csak el, mennyi mindenről maradnál le
ha sosem nőnél fel!
És mennyi mindenről maradna le a világ
ha nem tudnád megtenni ezeket.
Ideje, drágáim, hogy elaludjunk
És turbékoló gerlékről álmodjunk
Mert amikor eloltom a lámpát a sarokban
Már tudom, hogy felnőtök azon nyomban
Repüljetek a felhőtlen égen
Ahol csillagok ragyognak szemetek fényében
Hiányozni fogtok, bátor, kicsi gyerekek
A reggeli napsütésben látom Egy szempillantás alatt felnőttetek
Megvagy!
Nem értem… Mi történt?
Álmodtam?
Repültél.
Hogy?
Egy kis bogár csinálta.
Szerintem ez nem bogár.
Akkor ez egy… Ez egy…
Ő egy tündér.
Egy valamit érdemes tudni róluk.
Nem szeretik, ha bogárnak hívod őket.
-Te vagy… -Pán Péter?
Miért, ki mást vártatok?
Nem igazán vártunk vendégeket.
Mindig úgy csodálkoznak.
Én mindig azt hittem, hogy…
-Magasabb vagyok? -Nem, alacsonyabb.
Ne haragudj! Nem úgy értettem.
Én… Hát… Hogyhogy te létezel?
Azt hittem, csak mesehős vagy.
Kettő az egyben.
Szeretek mesét hallgatni magamról.
Anyukátok nagyon jól tud mesélni.
Lássuk csak!
Elnézést, de nem túrhatod fel csak úgy a holminkat!
Hol bujkálsz?
Kérlek, óvatosan!
Ez nagyon törékeny.
De mit keresel itt?
Először is, elviszlek innen.
És másodszor…
Az árnyékom!
Az árnyékod?
Próbál megszökni, de ez az egy van.
Nagyon megnehezíted a dolgomat.
Hát itt vagy!
Megvagy!
Villanyoltás, árnyék!
Fogd meg, Péter! Kapd el!
Majdnem megvolt!
Ott lapul!
A kalapod! Megvan a kalapod.
Gyerünk!
Megvagy!
Mikor tanulod meg, hogy nélkülem semmire se mész?
Nem, az az eset nem számít.
-Maradj veszteg! -Talán én tudok segíteni.
Hadd nézzem!
Semmi gond, Csing! Wendy nem bántana engem.
-Nem tud beszélni? -Dehogynem, tud.
Meg kell tanulnod, hogy halld meg.
Nagyon picike vagy, Csingiling.
-Mit mondott? -Azt mondja, minden tündér picike.
Ettől tündér a tündér.
Honnan tudod a nevemet, Péter?
Mert anyukád mondta.
-"Wendy, ideje felkelni!" -Ideje felkelni!
-"Wendy! Vár az iskola!" -Vár az iskola!
-"Wendy! Lefekvés!" -Lefekvés!
De sosincs kedved menni.
Figyeltél engem?
-Néha. -Miért?
Arra vártam, hogy végre kimondd.
Micsodát?
Azt, amit egyszer én is kimondtam.
Hogy nem akarok felnő…
-Én csak… -Megszúrtál! A szívembe döftél!
A szíved a lábadban van?
A tiéd nem?
Ha Mackó úr megsérül, anya mindig ad neki egy puszit, hogy meggyógyuljon.
Mi az a puszi?
Nem tudod, mi az a puszi?
Nem, de azt hiszem, most jól jönne egy.
Hát, én…
Nem.
Ez a puszi.
Tetszik. Nagyon tetszik.
Jobban érzed magad?
Igen. Kutya bajom.
Mit mondott?
-Hogy legfőbb ideje indulnunk. -Hová?
Az egyetlen helyre az egész világegyetemben, ahol önmagunk lehetünk.
Ahol nincsenek szabályok, iskolák, lefekvés, nincs anya és apa.
-És legfőképpen… -Sose növünk fel.
Igen. Legfőképpen.
Sohaországról beszélsz?
Ugye, mi is veled mehetünk?
-Hát persze. -De hogy jutunk el oda?
Az a legjobb rész!
Most már rettenetes ötletnek tűnik.
Mindig is a repülésről álmodoztam.
Nincs is ennél egyszerűbb!
Csak annyit kell tenned, hogy vidám dolgokra gondolsz.
Ennyi?
Ja, igen. És egy kis tündérpor.
Mi az?
Mit akarsz mondani?
Csukjam be a szememet?
Jól van.
Mire gondolsz?
A gyerekkoromra.
Amikor boldog voltam.
A régi életünkre gondolok.
Most nyisd ki a szemedet!
Ne, ne! Még nem állok készen. Még…
-Ez tényleg biztonságos? -Naná!
Én még sosem estem le.
Tudok repülni?
Mindjárt rosszul leszek.
Tudok repülni!
Viszlát, Nana!
Repülök!
Ott van!
Jobbra a második csillag, aztán egyenesen reggelig!
Nézzétek!
Látom!
-Az ott… -Sohaország.
Várj meg, Wendy!
Erről a helyről álmodoztatok?
Ilyet még álmodni se mertem.
Gyertek! Van még!
Nem!
Jaj, ne!
Visszajött!
Hé!
Nézzetek fel az égre! A fiú visszatért!
Igen? Mi az?
A fiú az, kapitány. Az a Pán Pé…
Soha…
ne ejtsétek ki…
a nevét!
Bocsánat, kapitány!
Mr. Smee!
Smee!
Jegyezze fel, új ajtó kell a kabinomra!
Új ajtó, igen. Hogyne.
Szabad megjegyeznem, kapitány, hogy ez a harmadik ajtó a hónapban.
És nem is az utolsó.
Hol a távcsövem?
Távcsövet, Smee!
A távcső kéznél van.
Maga csak ne beszéljen nekem kezekről, Smee!
Igen, ez kézenfekvő.
-Hol van a fiú? -Ott van, kapitány!
Hát itt vagy!
Szabadon szállsz, mint a madár.
De már nem sokáig.
Mi a parancsa, kapitány?
Miért ne hívjuk meg őket egy csésze jó forró teára?
Tea? Kiváló ötlet!
Hallottátok, fiúk? Tegyük fel a teavizet!
Ideje teázni!
Ott van! Nézd!
Igen.
Mi volt ez?
Kalózok. Gyere!
Gyere, Michael!
Ez Hook.
Hook kapitány?
Ki más akarna kinyírni korán reggel?
Tűz!
Kövessetek!
Füleket hegyezz!
Én megyek elöl, ti felmásztok a tatra,
és kiszorítjátok őket.
Nem számítanak ránk.
Lódulj!
Ne feledjétek! Minden kalóz szabad préda, de Hookot bízzátok
rám!
Eltaláltam?
Valakit biztos eltalált.
Ne!
John?
Michael?
John?
Michael?
Csingiling? Hallotok engem?
Péter!
Valaki?
Kislány…
Miért sírsz?
Nézzétek!
Nála van a kalapja!
Mit csináltál Péterrel?
Semmit sem csináltam Péterrel.
Hát ti honnan…
Egy lépést se tovább!
Nyugi, Kócos!
Te vagy a Wendy?
Pardon?
Te vagy a Wendy?
Hát, egy Wendy vagyok.
Az a Wendy, akiért Péter ment?
Az a Wendy, aki ismeri az esti meséket?
Ha nem ismered a meséket, akkor szélhámos vagy!
Tudod, mi vár a szélhámosokra?
Ezt hagyd abba!
Elég volt!
Ő nem jelent ránk veszélyt.
Te vagy…
Te vagy Tigrisliliom?
Tudod a nevemet?
Akkor ti vagytok az…
-Elveszett Fiúk. -Mind egy szálig.
-De nem vagytok mind fiúk. -És?
Semmi. Gondolom, ez nem számít.
Nekünk az számít, amit Péterrel tettél.
Add ide!
Nem tettem vele semmit.
Eljött értem és az öcséimért.
Öcsék?
Péter semmit sem mondott az öcsikről.
Ezt próbálom elmondani nektek.
Épp repültünk, amikor ránk támadtak!
-Támadás? -Igen.
-A kalózok. -Tudtam.
-Tudtam, hogy ma nem kéne repülnie. -Dehogy tudtad!
-Bellweather! Távcsövet! -De igen! Vagy nem mondtam?
-Nem mondtam? -Nem mondtad.
Akkor mondtam, amikor Péter ezzel az… akárki is ez… Mondtam!
Sosem mondtad. Nem.
Azok a kis öcsik, hogy is néznek ki?
Hát, John ilyen magas, Michael pedig ilyen magas.
És Johnnak van egy kalapja is, egy cilinder.
-Egy kalap! -Igen, de nem tudom, rajta van-e.
Ha igen, akkor ilyen magas lehet. És…
Az egyiknél van egy maci?
Mackó úr! Igen, az Michael.
Azok ott biztos kalózok.
Én nem látok semmit.
-Nem bízom benne. -Már szinte felnőtt, nem?
-Igen, túl öreg. -Ugye?
Nem jó irányba nézel.
Látom! Ott van John és Michael! És egy kalózhajó.
És kalózok.
Ó, egek!
Gyertek, fiúk!
Ne lepődjetek meg, a hajótöröttek kisebbek, mint egy rumos hordó.
Amikor kimentettem a kapitányt a vízből,
ő sem volt nagyobb nálatok.
Persze, akkor még nem volt kapitány.
És nem volt kampója sem. Csak egy elveszett gyerek volt,
aki kétségbeesetten úszott a part felé,
mert nem akart felnőni.
Jól van, utat a vendégeinknek! Gyertek, mozgás!
Friss fogás a tengerből!
Hé! Szemrevaló medvét szorongatsz, öcsi. Magad végeztél vele?
El a kezekkel Mackó úrtól!
Mackó úr!
Hagyjátok békén!
Mit hozott nekem, Mr. Smee?
Remélem, örömhírt.
Nem. Ma nem.
De… de sikerült kihalásznunk ezeket a kölyköket a tengerből.
Az egyiknek birtokában van egy kicsi, ámde valószínűleg veszélyes medve.
És talán mind a hárman bajtársai annak a tudja, kinek.
Mi ez?
Füleljetek!
Ti is halljátok, amit én?
-Nem hinném. -Hallgasd!
Figyelj!
Újra hallom.
Icike…
Picike.
Ez az.
Mr. Smee!
Igen, kapitány?
Mondja, mik a szabályok a hajóm fedélzetén?
Kívülről fújom őket, kapitány úr!
Egy: minden kalóz az első fedélzetre lépésekor jogosult egy…
Kezdje a 37-essel!
Hogyne! Máris. 37-es szabály.
Tilos kiejteni a fiú nevét.
A 38-as szabály: tilos a fütyülés.
A 39-es szabály…
Tilos…
az óra.
Úgy van.
Szóval
ki vele!
Hogy jutottatok el Sohaországba?
-Együtt jöttünk Pán… -Ne szegd meg a szabályt!
Ne ejtsd ki a nevét!
Minket nem érdekelnek a szabályai. Pán Péterrel jöttünk.
És meg fog menteni minket.
Kimondta a nevét.
Enyém a medve a kivégzés után!
Meg fog menteni?
Hát… Lehetséges.
Reméljük.
Remény.
Általában rühellem ezt a szót.
De ez egyszer…
Vajon, ha…
Mr. Smee!
Igen, kapitány?
Maga is arra gondol, amire én?
-A palló! -Pallóra fogja állítani őket.
-Igen, egy csésze tea most jól esne. -Nem.
Elég a lazsálásból, fiúk!
Az új útirány
a Koponya-szikla!
Hórukk
-Hórukk -Az ördögök csendben lapulnak a mélyben
Olyan némák Hogy álmodban lenyelnek egészben
Hosszú a farkuk, éles a foguk Igazat mondok
Egy behemót gyomrában fogsz megfőni
A Koponya-szikla felé tartanak.
Épp ettől tartottam.
Vajon miért hívják ezt…
Egy lázadónak a kivégzőosztag…
Ó, istenem!
Csak egy oka lehet, amiért a kalózok odamennek.
Közeleg a kivégzés.
Kivégzés?
Akkor mire várunk? Gyerünk, mentsük meg őket!
Az ördögök csendben lapulnak a mélyben
Olyan némák Hogy álmodban lenyelnek egészben
Hosszú a farkuk, éles a foguk Igazat mondok
Egy behemót gyomrában fogsz megfőni
Gyertek! Erre rövidebb.
…és csak előre nézz
Ha egy lábasfejű hirtelen a szemedbe néz
Ha nem tudod, mit tegyél, hallgass rám
Egy lázadónak a kivégzőosztag sem Hoz megnyugvást
Ho!
Ezekben a járatokban bárhová eljuthatsz.
Ha ismered a járást.
Különösen jól jön, ha el akarsz bújni a kalózok elől.
Nekem ez a legfontosabb.
Hook kapitány miért ilyen aljas?
-Mert felnőtt. -Egy rossz felnőtt.
-De ő a legjobb kardforgató. -Éppen ezért ő a…
-Legrosszabb. -Ezért bízzuk Péterre.
Akit szívből utál, mert levágta a kezét.
És megetette a krokodillal. Az órájával együtt.
-Tudsz a krokodilról? -Így szól a mese, nem?
Várj! Tehát én is benne vagyok egy mesében?
Ne nézzetek oda!
Jaj, ne!
Szegény Robert!
Nézd, ott vannak!
Hála az égnek! Michael nem tud úszni.
Kapitány!
Hoppá!
Jön a dagály.
Szegény kis hajótöröttek!
Mondjátok…
mi fog hamarabb elfogyni?
A remény?
Vagy a levegő?
Nem végezhet velünk.
-Nem tettünk semmit. -Dehogynem, most is azt csináljátok.
Gyerekek vagytok, ezért büntetés jár.
Nem lehetnek gyerekek…
Sohaországban.
A 44-es szabály: nincs több gyerek Sohaországban.
Nincs több gyerek Sohaországban
Nincs, csak gyerek Sohaországban
Csendet!
…Sohaországban.
Te!
Mi a neved?
Mióta szolgálsz a hajómon?
Hé! Válaszolj a kapitánynak!
Álszakáll.
Bevallom, nem is rossz kalóznak lenni.
Pán!
De Péternek sokkal jobb.
Mackó úr!
Most csak parádézik.
Ez még nem a parádé része.
Na, ez már a parádé.
Hook kapitány!
Elég megviselt, öreg harcos.
Nem lenne jobb a betegágyában?
Ma nem, fiú.
Reggel egy dallal a szívemben ébredtem.
Tudod, hogy szólt a refrénje?
Jo-hó! Jo-hé!
Öregem! Már megint énekel.
Pán Péter örök nyugovóra tér
Sötét és aljas öreg! Készüljön a halálra!
Büszke és pimasz ifjú!
Támadj!
Gyere velem!
Bízz bennem!
Jó reggelt, Mr. Smee!
A tündér!
John! Michael!
-Wendy!
Nézd, mit tettek Mackó úrral!
Ó, jaj!
Igen! A kalapját is!
Ez rossz modorra vall!
Csingiling! Hála Istennek!
Tudsz segíteni?
Igen!
Wendy!
Még élsz.
Igen, és te is.
Tudod, már azt hittem, hogy…
-Kipurcantam? Odavesztem? -Igen.
Ki van zárva. Engem nem tud kinyírni az a…
Megvagy!
Legyőztelek.
Meg se forduljon a fejedben, Csing!
Nyavalyás tündér!
Barbár módon viselkedik, Hook kapitány.
Minden barbárságot tőled tanultam.
Ne áltassa magát!
Mindig is romlott volt.
Egy bűzlő, rothadó tőkehal.
Sértő szavaiddal szíven találtál.
Most utoljára.
Cserébe én is szíven talállak a kardom hegyével.
Rajta! Ha van mersze hozzá!
Ne hibázzon!
Mert a halál…
-Óriási kalandnak ígérkezik.
Hé! Állj!
Ki vagy te?
Még sosem láttalak itt ezelőtt.
-Hát, én csak… -Ő egy Wendy!
-Egy Wendy! -Wendy!
Egy Wendy.
-Mi az a Wendy? -Én vagyok Wendy.
Wendy Moira Angela Darling.
Londonból jöttem, Angliából, ahol az úriemberek nem bántják a gyerekeket!
Nos…
-Én pedig… -Hook kapitány. Tudom.
-És ez itt… -Sohaország.
Ez a gyerek pedig…
Nem gyerek.
Ahogy én sem vagyok úriember.
Szóval búcsúzz el tőle, Wendy!
Most látod őt utoljára ebben a világban.
Ne…
Ó, egek!
Ez aztán a kolosszális…
Nézzétek!
Félre, szörnyeteg!
Nem! Nem! Nem!
Jó ég!
Futás! Futás!
Halihó!
Gyerünk, nyomás!
Hát, ez jó buli volt.
Ez csak egy kaland. Nem ezt akartad?
De nem hittem, hogy kalózok fognak rám lőni az égen.
Vagy megfulladunk.
Vagy feldarabolnak.
Nem értem, Csingiling. Mit akarsz mondani?
Azt mondja, hogy a nap hőse vagyok.
Úgy-ahogy a nap hőse.
A nap egy részének hőse.
De azt pazarul csináltam.
Úgy mondod, mintha…
-Nem lett volna segítséged. -Nem volt.
Pán Péter vagyok.
Nekem nem kell segítség.
Egy varázstündér segít repülni.
Egy bagázs gyerek és egy hercegnő végzi el a piszkos munkát,
amíg te a kalózokkal vitézkedsz.
Tényleg azt hiszed, hogy elbánhatsz Hook kapitánnyal egyedül?
Mi az a bagázs?
Persze, könnyedén.
Mindig legyőzöm.
Ez így megy nálunk.
Mindig így volt.
Mindig így lesz.
És ha egyszer nem sikerül?
Igen, akkor mi lesz?
Az nem történhet meg.
-Ugye, Péter? -Persze, hogy nem.
Ez Sohaország,
ahol soha sem változik semmi.
Legkevésbé én.
Jó.
Péter nem mondott igazat.
Van, ami változik.
Erről nem szabad beszélnünk.
Mi? Miről nem beszélhettek?
Hook nem volt mindig ilyen.
Gyerünk! Ne totojázzatok!
Mi ez a hely?
Az otthonunk.
Gyere!
Te nem jössz?
Nem.
Ez az ő otthonuk, nem az enyém.
És azt hiszem, nem is a tiéd.
Nem tudom, hol van pontosan az otthonom.
Nem tudom, mit szeretnék.
Majd megtudod.
Amikor először kilovagoltam egyedül,
az üknagymamám
odajött hozzám, és azt mondta:
"Érezd a földet a talpad alatt,
"hogy a szemed megpillanthassa a csillagokat.
"Hordozd a múltadat a szívedben,
"de tudd, hogy mostantól rajtad áll, hová mész."
Aludj jól,
Wendy Moira Angela Darling!
És juss haza épségben!
Szia, Wendy!
Hogy találtatok rá erre a helyre?
Péter talált rá. Ahogy ránk is.
Ahogy rám is.
Pontosan.
Tengeri történetek
Wendy!
Mesélsz nekünk esti mesét?
-Ez az! Esti mese!
Ezer éve erre várunk.
Hát, jól van.
De arra gondoltam, először mesélhetne Péter egy történetet.
-Miről? -Nem is tudom.
Hogy kerültél Sohaországba?
Hol ismerted meg Hookot?
Ez nagyon rövid történet. Így hangzik.
Párbajt vívtam Hook kapitánnyal és levágtam a kezét.
Igen, igen. Ezt mind tudjuk.
De hogy találkoztatok?
Miért kezdtetek el harcolni?
Mert ő egy kalóz.
Én meg Pán Péter.
Biztosan nem ilyen egyszerű a történet.
Miért ne lenne?
Mert semmi sem az.
Honnan jöttetek?
Hol vannak a kapitány szülei?
És a tieid?
Ez beugratós kérdés.
Ez Sohaország, ahol nincsenek sem anyukák, sem apukák.
De miért nincsenek?
Nem emlékszem az anyukámra.
Már nem is kell rá emlékezned.
Wendy lesz az anyukánk.
Istenem, nem!
Azt sem tudom, szeretnék-e anyuka lenni.
Nekem van anyukám.
Ahogy neked is,
és neked is,
és mindenkinek.
Ott van valahol.
Hiányoztok neki.
Mindennél jobban szeret titeket.
Nem bánnám, ha újra láthatnám.
De, megbánnád.
Ha visszamentek, véget ér a sok játék,
és a sok kaland.
Belőletek is felnőtt lesz.
Sose jelent jót, ha Péter becsapja az ajtót.
Bocs, hogy kértem egy mesét, Wendy!
Nem a te hibád.
Mit szólnátok…
Mit szólnátok, ha énekelnék egy altatót?
Mi az az altató?
Egy dal, amit az anyukám énekelt nekem és az öcséimnek.
Úgy emlékszem, így szólt.
Ideje, barátaim, hogy elaludjunk
És véget nem érő mókáról álmodjunk
Gyors kalandokról, melyek elszállnak felettünk
Mennydörgő harcokról, és az anyukánkról mellettünk
Mert amikor megfordul a holdfényben
Már tudja, hogy álmodban fenn jársz az égen
Halljátok ezt?
Mi lehet ez?
Denevérek.
Ilyenkor költöznek.
Nem, hallgassa!
Azt hiszem…
Egyszer már hallottam valami ilyesmit.
Drága Csingiling! Bárcsak értenélek!
Szerintem Péter sem ért.
Meg sem hallgat téged, igaz?
Hát, ez az ő baja, nem a tiéd.
Biztosan elképesztő dolgokról tudnál mesélni.
Péter JAMES szobája
James?
Ki az a James?
Péter, JAMES szobája
Péter?
Péter! Ne csináld!
Ne légy ilyen!
-Mi ez? -Egy puszi.
Neked csináltam, hogy mindkettőnknek legyen.
Azt hittem, barátok leszünk.
De helyette csak…
Veszekszünk.
Mint te és Hook.
Hook a barátod volt, igaz?
A legjobb barátom.
A legelső Elveszett Fiú.
De mi történt?
Sohaország… nem volt elég jó neki, azt hiszem.
Egy nap kihajózott, egy szó nélkül.
És itt hagyott engem.
Amikor visszatért, megváltozott.
Kegyetlen lett.
És gonosz.
Biztos ez? Nemcsak felnőtt?
Mi a különbség?
Ezért nem szabad elmenned.
Ki tudja, mi lesz belőled, ha elmész?
Mi lesz belőlem, ha maradok?
Semmi. Önmagad leszel. Mint én.
Azt hittem, itt boldog leszel.
Én is azt hittem.
De Sohaország nem olyan, mint amilyennek elképzeltem.
Péter! Ez itt annyira igazi.
Persze, hogy igazi. Ez egy másféle valóság.
Egy sokkal jobb.
-Péter… -Jó éjt, Wendy!
Mackó úr?
Wendy Moira Angela Darling!
A kis dalos pacsirta.
Londonból, Angliából.
A hangod visszahozott engem a régi otthonomba.
Köszönöm!
Megvagy!
Hol bujkálsz?
Hány ezerszer bújócskáztunk mi ketten ezek közt a romok közt?
Te tudtál a legjobban elbújni.
De ne felejtsük…
hogy mindig is én voltam…
a legjobb hunyó!
Hook kapitány?
Igen?
Nem tetszik ez a kaland.
Péter!
Ne!
Mit művelt?
Megtettem.
Péter!
Megöltem Pán Pétert.
Kisöcsém…
Azonnal beszélni…
akarok…
veled!
-Nincs mit mondanom önnek. -Akkor hallgass!
Mi ez?
Hát ez csak… Egy altatódal.
Igen, de miért…
emlékeztet engem valamire?
-Nyissa ki! -Igenis.
Hol a kulcs? Kulcs, kulcs…
Honnan származik?
Mondd meg!
-Nem tudom. -Mondd meg!
Miért érzem magam tőle annyira…
Nem tudom.
Ez csak egy dal, amit anya énekelt.
Kicsoda?
Az anyukám.
Hát persze.
Tudom, hogy nem volt mindig ilyen, Hook kapitány.
Tudom, hogy Péter barátja volt.
Hallottam a történetet.
Valóban?
Elment innen.
És amikor visszatért, más lett.
Gonosz.
Igen.
Van benne igazság.
De Péter kihagyta a legfontosabb részt.
Nemcsak úgy elmentem innen.
Péter küldte el.
Így van.
Itt van a kutya elásva.
A legeslegjobb barátom száműzött innen,
csak mert hiányzott az…
Hiányzott az…
Az…
Az édesanyja?
Igen, az édesanyám.
Ő énekelte nekem ezt a dalt.
Hát ennyire szörnyű,
hogy hiányzott?
Dehogyis! Nem az.
Mondd ezt a néhai, drágalátos barátodnak!
Mert ő másképpen gondolta.
Tudod, ezek után nem találtam vissza az anyukámhoz.
Sosem találtam haza.
Soha többé nem láttam az én szegény, drága édesanyámat.
Elhagytam Sohaországot, de elvesztem a tengeren.
Odavesztem volna,
ha nem ment meg engem ez a férfi.
Ez lett belőlem. Kalózok mentettek meg, és neveltek fel.
Évek múltán én letten a kapitányuk,
és cserébe elvezettem őket ide.
De miért?
Miért jött vissza, ha Péter ennyire megbántotta?
Mert a barátom volt.
Itt boldog voltam.
-Újra boldog lehetne. -Nem.
A boldogságom ideje lejárt.
Minden, ami valaha lehettem volna, abból mára már csak ez maradt.
Így…
Így néz ki, ha valaki felnő.
Nem.
Így néz ki, ha valaki rossz emberek közt nő fel.
Mutass egy gyereket, aki igazán tudja, mi a különbség
jó és rossz között!
Én pedig mutatok egy férfit,
aki arra sem emlékszik, miért számított ez egyáltalán.
Végezzenek velük az utolsó szálig!
Ne, várjon! Állj!
Semmirekellők!
-James! Nem gondolja, hogy… -Sose hívjon így!
Én Hook kapitány vagyok.
Kérem, várjon! Engem vigyen!
Engem végezzen ki helyettük!
Ők csak gyerekek, hadd éljenek!
Ha felnőnek, jó kalóz lesz belőlük.
Főleg abból a kettőből.
Kérem, engem vigyem!
A hatalmas szíved figyelemre méltó.
Talán még nagyobbat fog csobbanni.
Ne! Wendy, ne!
Wendy! Ne, Wendy!
Sajnálom, John.
Ne, Wendy!
Hová lett mindenki? És Csing?
Az Elveszett Fiúk?
Elvitték őket.
Hook tette?
Hadd segítsek!
Az út ott található, ahonnan az utazó
Már nem tér vissza a szárazföldről
Szóval pattanj fel, és kérd a sós tengert
Hogy keresse a partot az idők végezetéig
A kedvező szelet
És az eljövendő tengereket
A megmenekült aligátor őserővel Szembeszáll a teremtővel
És szemével csak pislog Amikor meglátja a titkot
Kedvező szeleket
És eljövendő tengereket
Süllyedés közben Bámulod a kaszást a sötétben
Aki a Leviatánok nyelve hegyén vár rád
Sok bestia él odalenn A tenger fenekét nem éred el sohasem
Várhatod, tengerész Míg a szörny lassan elemészt
Haleledel leszel
Az eljövendő tengereken
Isten veled!
Wendy Moira Angela Darling!
Mind a vízben végzi Legyen az nő vagy férfi
Senki sem menekül, mindenki elmerül
Kedvező szelek
Az eljövendő tengereken
Kedvező szelek
Gondolj valami vidámra!
Mr. Smee!
Igen, igen, uram. Igen, uram.
-Hallotta a csobbanást? -Természetesen, kapitány.
Olyan volt…
-Tulajdonképpen… -Én nem hallottam.
Én sem.
De biztosan mindjárt meghalljuk.
Azért mostanra már le kellett volna érnie.
Hacsak nem esett nagyon lassan.
Hallott valaki csobbanást?
Csobbant?
Úgy tűnik, mintha…
-Wendy!
Tiéd a fiú varázsereje.
Nem. Ez a varázserő nem az övé volt.
Így is túlerőben vagyunk, kislány.
Könnyen kampóvégre kerítünk.
Az embereim az életüket adnák a kapitányukért.
Igaz.
De mit ér egy kapitány a hajója nélkül?
Smee!
-Mr. Smee! -Igen, kapitány?
Tegye vissza a hajómat a vízre!
-Ragadja meg a kormányt! -Ragadjátok meg a kormányt!
Eresszétek le a horgonyt! Szaporán!
Ez ő?
-Az meglehet. -Az nem lehet!
Dehogynem!
-Péter!
-Pán!
Hiányoztam?
Jobban, mint azt hinnéd.
Keltsetek fel, ha valamelyikük végezne a másikkal!
Megint.
Hogy csináltad, fiú?
Hogy élted túl?
Hit, bizalom és tündérpor?
Nem.
Ezúttal nincs tündérpor.
Nincs varázslat.
Sem trükkök.
Csak a barátaim segítettek.
Van képed barátokról beszélni,
amikor az összes barátod immár hozzám tartozik?
Büszke…
és pimasz ifjú!
Fel a karddal!
Sötét és aljas öreg!
Most utoljára.
Szálljatok le róla!
Kapjuk el a kölköket!
Kapjuk el a kalózokat!
-Megvan a medve! -Hé!
Enyém a medve!
Adja vissza a mackómat!
Adja vissza!
El a kezekkel az öcsémtől!
És a mackójától!
Pont, mint régen.
Maga már akkor is vénember volt.
Megvagy!
Michael! Gyere!
Mindjárt megvan.
Egy hajszálon múlt.
Kölykök! Hagyjátok azt a kormányt!
Wendy!
Segítség!
A kormánykerék!
Álljanak meg!
Fiúk! Álljatok mögém!
Jól van. John, Michael! Kapaszkodjatok erősen!
Mindenki kapaszkodjon!
Három!
Kettő!
Egy.
Kapaszkodj, Péter!
Ne nézz le!
Péter, ne! Fogd erősen!
Ne engedd el!
-Péter!
Tudod, mi fáj igazán
az öregségben?
Nem a sajgó csontok,
a széttört álmok
vagy a halál,
amely egyre közeleg.
Hanem a tudat, hogy a legjobb barátod a szemedbe néz,
de nem ismer meg.
-Te akartál elmenni. -Csak egy gyerek voltam!
Várjon, elég!
Rajta, fiú!
Rajta!
De képzeld el, milyen lenne Sohaország nélkülünk!
Nem lenne több csata,
sem bunyó.
Tudom,
hogy nélküled
a tűz, amely bennem ég, kialudna.
És nélkülem,
muszáj, hogy olyan légy, mint egy…
Igazi fiú?
Nem.
Nem. Egy igazi fiú felnőne.
Egy igazi fiú…
Bocsánatot kérne.
Bocsánatot?
Miért?
A fájdalomért.
Vacak barát voltam.
Sajnálom, amit tettem, Hook kapitány.
Nagyon sajnálom, James.
Ezt nem teheted.
Ez nem így működik.
Azt akarom, hogy harcolj!
Muszáj harcolnod.
Ez már nem jó buli.
Nem is kellene, hogy az legyen!
Kapitány!
Nőjön fel!
Foglak!
Ne aggódj, James!
Gondolj valami vidámra!
Péter!
Nincs mire gondolnom.
Mi a baj, Péter?
A barátom volt.
Mi is azok vagyunk, Péter.
Mindig veled vagyunk, Péter.
Tudom.
És örülök is nektek, de…
Péter!
Nem lenne ideje hazavinni az Elveszett Fiúkat?
Mi az irány, Péter?
A második csillag jobbra, onnan egyenesen reggelig.
Várj! Miért nem balra?
-Mi? -A csillag.
-Most a másik irányból megyünk. -Tényleg. Igazad van.
Igen, így van. Várj! Most balra megyünk, nem?
Nem! Emberek! Mindig is jobbra mentünk, nem? Ikrek?
Viszlát! Egy nap majd újra találkozunk.
Egek, Wendy!
Rám hoztad a frászt!
Anya? Én…
Mi a baj?
Sajnálom!
Nyugodj meg! Ó, édes kislányom!
Nincs semmi baj.
Szerintem készen állok.
Mire állsz készen?
Arra, hogy felnő…
Hallottál valamit?
Nem, nem hallottam semmit.
-Mi a csuda? -Szerintem ez csak…
-Mi ez a lárma? -Semmi.
-Én is hallottam valamit. -Betörők.
Nincs itt semmiféle betörő.
Nem! Anya, apa! Valamit el kell mondanom nektek.
-Te maradj itt! -Ne menjetek be!
Ne! Csak óvatosan!
Azt John bácsitól és és Angela nénitől kaptam.
Légyszi, légyszi, óvatosan! Csak…
Kik ezek a gyerekek?
Anya!
Hát ti hogyan kerültetek ide?
Sohaországból jöttek, apa.
Soha micsodából?
Fiú!
Miért sírsz?
Kérdezted, hogy honnan jöttem.
Igen.
-Ez volt az otthonod? -Valaha az volt.
Egy este az anyukám leszidott.
Azt mondta, nőjek fel.
Helyette kimásztam az ablakon,
át a kerítésen,
és sose néztem vissza.
Dehogyisnem!
Ezért jöttél vissza annyiszor, ugye?
Mert hiányzott az otthonod. És hiányzott az…
Az anyukám.
Ő már rég nincs.
Egy mese vagyok.
Egy mese, amit a jó gyerekeknek mondanak.
Sosem volt vége, mostanáig.
Talán néha visszajövök, hogy meghallgassam.
Itt is maradhatnál.
Itt?
Igen.
De te el fogsz menni, és felnősz.
Tudod, Péter…
Ezek után az, hogy felnövök,
talán az életem legeslegnagyobb kalandja lesz.
Gondolj csak azokra a dolgokra, amik még előtted állnak,
és amikről lemaradsz!
Gondolj arra, miről marad le a világ, amiatt, hogy te nem tudod megtenni ezeket!
Nem állok készen.
Ne, várj! Péter!
Ne menj!
Ez meg miféle varázslat?
Ki az a fiú?
Ő Pán Péter.
Viszlát, Csing!
Vigyázz Péterre!
És kérlek, ne felejts el engem!
Sosem tudnálak.
Wendy! Köszönöm, hogy meghallgattál.
Viszlát, Pán Péter!
Látta ezt, kapitány?
Még mindig élek!
-Nem fulladtam meg. -Hallja ezt?
Lebegek!
-Nézze, lebegünk! -Hallotta ezt?
Sirályok?
Nem!
A krokodil?
Nem!
Akkor mi?
Ideje, drágáim, hogy elaludjunk
És turbékoló gerlékről álmodjunk
Mert amikor leoltom a lámpát a sarokban
Már tudom, hogy felnőtök azon nyomban
Repüljetek a felhőtlen égen
Ahol csillagok ragyognak szemetek fényében
Hiányozni fogtok
Bátor, kicsi gyerekek
A reggeli napsütésben látom Egy szempillantás alatt felnőttetek
Hórukk
Az ördögök csendben lapulnak a mélyben
Olyan némák, hogy álmodban lenyelnek
Hosszú a farkuk, éles a foguk Igazat mondok
Egy behemót gyomrában fogsz megfőni
Bonts vitorlát, és csak előre nézz Ha egy lábasfejű hirtelen a szemedbe néz
Ha nem tudod, mit tegyél, hallgass rám
Egy lázadónak a kivégzőosztag sem Hoz megnyugvást
A feliratot fordította: Nacsa-Bán Zsanett