Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Stůj, ty bídáku!
Sám si stůj. Probodnu tě. Rozsekám tě na cucky.
Hej.
Tvůj čas se krátí, Petře Pane.
Pro Petra Pana čas nic neznamená.
Pozor na krokodýla.
Ty si na něj dej pozor.
Wendy, nenechávej balení na poslední chvíli.
Nenechám.
-Vlak odjíždí v osm ráno. -Mami, slyšela jsem tě.
Budu připravená.
Z cesty, mami. Kde je poklad?
Tak kde je?
Ne! Vrať ho!
Johne, vrať mi ho!
Mám ho!
Já mám poklad! Já mám poklad!
Já mám poklad!
Zásah!
Tak kde je?
Kapitáne Hooku, začínám být unavený. Nedáme si pauzu?
Máš dost? Vzdáváš se?
Dostal jsem tě, Petře. Tví Ztracení kluci tu nejsou.
Teď už tě nikdo nezachrání.
Nezapomněl jsi na mě, že ne? Michaele, dej mi ten poklad.
A Hooka nech na mně.
Z cesty kapitáne, nebo budeš litovat!
Do toho, Wendy!
Do něj, Wendy.
Jo, Wendy!
Neubliž mu!
-Vzdáváš se, kapitáne? -Ne.
Ne, ty jsi…
Co to bylo?
Už zase?
Kdo to udělal?
-Wendy? -Johne, ty žalobníčku.
-Nic jsem neřekl. -Nebyla to má vina.
-To ta jejich hloupá hra. -To stačí.
-Oni to začali, ne já! -Tak už dost!
Meč.
Meč. Klobouk.
Nano.
Nemůže tu ještě chvíli zůstat, tati?
Ne, nemůže.
Vážně, Wendy. Takhle chceš strávit poslední večer doma?
-Jenom jsme se bavili. -Právě.
Jsi moc velká na to, aby ses bavila tímhle.
Nano, pojď.
Wendy, proč jsi to řekla?
Že to byla naše vina?
Jsi pirát, ne? Každý sám za sebe.
Sluší ti, Wendy.
Vezmi si je s sebou.
Díky, nechci.
No tak, kluci, na kutě.
Příběhy za soumraku
-Nebyla to má vina. -Já vím, Johne.
Mami? Proč kapitán Hook nenávidí Petra Pana?
Moc dobrá otázka. Zamyslíme se nad tím,
ale až zítra.
Wendy.
Můžu dál?
Opravdu bys měla jít bratrům lepším příkladem.
Hrozně k tobě vzhlížejí.
Od toho mají tebe.
Mě potřebují jako svou matku.
A otce jako svého otce.
Ale tebe potřebují jako svou sestru.
Jsi pro ně něčím, čím my být nemůžeme.
Následují tě, takže musíš být dobrým vzorem.
A jak to asi mám dělat z internátní školy, mami?
Tím, že odjedeš se vztyčenou hlavou.
Pro začátek.
Když má mladá dívka to štěstí, tak přijde chvíle, kdy odchází do školy.
Připravit se na život, který ji čeká.
Co když takový život nechci?
Já ve tvém věku taky odjela.
Co když nechci mít tvůj život?
Čeho se tak bojíš, drahoušku?
Chci, aby všechno zůstalo, jak to je.
Jak to je?
Wendy, už se skoro ani nevejdeš do téhle postele.
Vyrůstáš.
Třeba nechci vyrůst.
Čas nezastavíš, Wendy.
Ubíhá, ať se ti to líbí, nebo ne.
Představ si všechny ty věci, o které bys přišla,
kdyby ses jím nedala unášet.
A všechny věci, o které by svět přišel,
když se tam nevydáš je udělat.
Je čas jít spát a snít, jen snít
Do krásných dálek odejít
Pak spánek dá vám krásný sen
Ať úsměv září další den
Létat může, kdo víru má
Hvězd záři zná, je kouzelná
Náš den se chýlí a noc je teď pán
Ač vzdálená, ve svých snech vás mám
Mám tě!
Co to bylo?
Něco se mi zdálo?
Létala jsi.
Jak?
Díky tomu broučkovi.
To nebude brouk.
To je… To je…
Je to víla.
A jedno o nich vím jistě.
Nemají rády, když se jim říká brouci.
-Ty jsi…? -Petr Pan?
Čekali jste někoho jiného?
Nečekali jsme vůbec nikoho.
Vždycky jsou tak překvapení.
Představovala jsem si, že budeš…
-Vyšší? -Ne, vlastně menší.
Ne, promiň, tak jsem to nemyslela.
Teda… Já… Ty… jsi skutečný?
Já myslela, že jsi jen pohádka.
Nemůžu být obojí?
Mám rád pohádky o sobě.
A vaše máma je hezky vypráví.
Tak schválně.
Nemůžeš se nám hrabat ve věcech.
Kde se schováváš?
Dávej přece pozor.
Je to křehké.
Co tady děláš?
No, musím tě odsud odvést.
A taky…
Můj stín.
Tvůj stín?
Věčně se snaží utéct a jiný nemám.
Zbytečně si to zhoršuješ.
Tady jsi.
Mám ho.
Zhasínáme, stíne.
Chyť ho, Petře, chyť ho!
To bylo těsný.
Tamhle je.
Čepice! Mám tvou čepici!
Běž, běž, běž!
Mám tě!
Kdy už ti dojde, že beze mě nikam nemůžeš, kamaráde?
Ne, tamto se nepočítá.
-Nevrť se. -Asi bych ti mohla pomoct.
Dobře. Tak ukaž.
To nic, Zvonilko, Wendy mi neublíží.
-Ona nemluví? -Ale mluví.
Jen musíš správně poslouchat.
No, jsi vážně malá, Zvonilko.
-Co říká? -Že všechny víly jsou malé.
Proto jsou to víly.
Jak víš, jak se jmenuju, Petře Pane?
Slyšel jsem tvou mámu.
-„Wendy, musíš vstávat.“ -Wendy, musíš vstávat.
-„Wendy, škola volá.“ -Wendy, škola volá.
-„Wendy, čas spát.“ -Čas spát.
Ale ty neposloucháš.
Pozoruješ mě?
-Občas. -Proč?
Protože čekám, až to řekneš.
Co řeknu?
To, co jsem kdysi řekl taky.
Že nechceš vy…
Jen jsem…
Bodlas mě. Bodlas mě do srdce.
Ty máš srdce v noze?
A ty ne?
Když se Pan Méďa zraní, máma mu dá pusu, aby to nebolelo.
Co je pusa?
Ty nevíš, co je pusa?
Ne. Ale asi ji potřebuju.
Já…
Ne.
Tohle je pusa.
Líbí se mi. Moc se mi líbí.
Už je ti líp?
Ano. Jako nový.
Co to říká?
-Že už musíme vyrazit. -A kam?
Na jediné místo ve vesmíru, kde vážně můžeš být sama sebou.
Bez pravidel, bez školy, bez večerky, dokonce bez rodičů
-a především… -Tam nevyrosteš!
Ano. To hlavně.
Mluvíš o Zemi Nezemi?
Tam my určitě nemůžeme.
-Ale můžete. -Jak se tam dostaneme?
To je to nejlepší.
Odsud mi to nepřijde jako dobrý nápad.
Vždycky jsem chtěla létat.
Není nic snazšího.
Jen musíš mít šťastné myšlenky.
Nic víc?
No jo. A trochu vílího prachu.
Copak?
Co to říkáš?
Chceš, abych zavřela oči?
Dobře.
Na co myslíš?
Jak jsem byla malá.
Jak jsem byla šťastná.
Jaké to bývávalo.
Otevři oči.
Ne, nejsem připravený, ještě…
-Určitě je to bezpečné? -Jistěže.
Nikdy jsem nespadl.
Já létám?
Asi budu zvracet.
Já létám!
Poleť, Nano!
Já létám!
Tamhle!
Za druhou hvězdou vpravo a rovně až do rána.
Koukněte!
Vidím ji!
-To je… -Země Nezemě!
Počkej na nás, Wendy!
Takhle sis to představovala?
To bych si představit nedokázala!
Pojď, je toho víc.
Ne!
Je zpátky!
Hej!
Koukněte na oblohu! Ten kluk! Je zpátky!
No? Co je?
Ten kluk, kapitáne. Petr Pa…
Nechci
slyšet
jeho jméno.
Omlouvám se.
Pane Smee.
Smee,
má kajuta potřebuje nové dveře.
Nové dveře. Ano. Jistě.
Smím-li, kapitáne, to bude tenhle měsíc už potřetí.
A ne naposled.
Kde mám teleskop?
Teleskop, Smee.
Tady, při ruce, kapitáne.
Nemluvte mi o rukách, Smee.
Ano, ovšem, pane.
-Tak kde je? -Tamhle, pane!
Tady jsi.
Bezstarostně si poletuješ.
Ale ne nadlouho.
Rozkazy, kapitáne?
Co ho pozvat sem dolů na šálek čaje?
Čaj. Výborný nápad.
Slyšeli jste, hoši? Dejte vařit vodu.
Čas na čaj!
Koukej. Tam.
Jo.
Co to bylo?
Piráti. Poleť.
Honem, Michaele!
To je Hook!
Kapitán Hook?
Kdo jiný by mě chtěl zabít hned takhle po ránu?
Pal!
Za mnou.
Poslouchejte.
Povedu útok, vy tři budete za mnou.
Musíme na ně vlítnout.
Nic takového nečekají.
Zmiz!
Pamatujte, vezměte si, koho chcete, ale Hooka
nechte mně.
Dostal jsem ho?
Někoho jste dostal určitě.
Ne.
Johne?
Michaele?
Johne?
Michaele?
Zvonilko! Slyšíte mě?
Petře!
Kdokoliv?
Děvče…
Proč tady pláčeš?
Hele!
Má jeho čepici!
Co jsi Petrovi udělala?
Nic jsem mu nedělala.
Kde jste se tu…
Už ani krok!
Klid, Kudrnko.
Ty jsi ta Wendy?
Prosím?
Ty jsi ta Wendy?
No, jmenuju se Wendy.
Ta Wendy, kterou Petr hledal?
Ta Wendy, co zná všechny pohádky?
Protože jestli je neznáš, tak jsi podvodnice.
A hádej, co děláme podvodníkům.
Přestaň na mě střílet!
Dost už.
Nechce nám ublížit.
Ty jsi…
Ty jsi Tygří Lilie?
Ty znáš mé jméno?
Takže vy musíte být…
-Ztracení kluci. -Všichni do jednoho.
-Ale nejste všichni kluci. -No a?
Asi na tom nezáleží.
Záleží na tom, cos udělala Petrovi.
Dej to sem!
Já mu nic neudělala.
Přišel si pro mě a mé bratry.
Bratry?
O bratrech Petr nic neříkal!
Ale to se vám právě snažím říct.
Letěli jsme, bylo to úžasné a pak nás napadli!
-Napadli? -Ano.
-Ti piráti! -Říkal jsem to.
-Dneska je na létání špatný den. -Neříkal.
-Bellweathere, dalekohled. -Co? Neříkal?
-Neříkal jsem to snad? -Neříkal.
Říkal jsem to, když Petr chtěl, abychom našli tuhletu holku. Mám pravdu.
Tos nikdy neříkal. Ne.
Ti tvoji bratři, jak vypadají?
John je takhle vysoký a Michael asi takhle.
A John má klobouk. Cylindr.
-Klobouk! -Ale nevím, jestli ho pořád má.
Takže by mohl být i takhle vysoký. A…
Má jeden z nich medvěda?
Pana Méďu, ano. Michael.
Jo, byli to piráti.
Vůbec nic tam nevidím.
-Nemyslím si… -Je moc stará.
-Jo, moc velká. -Je, co?
Koukáš se do toho špatně.
Vidím je! To je John a Michael a pirátská loď.
A piráti.
Bože!
Tak polezte.
Nemyslete, že jste první mrňata, co jsme kdy vylovili.
Když jsem vytáhl z moře kapitána,
nebyl o moc větší než vy.
To ještě nebyl kapitán.
A taky neměl hák. Byl to jen ztracený kluk,
co se zoufale chtěl vrátit zpátky na břeh,
než bude moc velký, aby si ho užil.
Udělejte hostům prostor! Tak pojďte.
Moc pěkný úlovek.
Hej. Máš pěknýho medvídka. Zabils ho sám?
Na Pana Méďu nesahej!
Pan Méďa.
Nech ho být!
Co pro mě máte, pane Smee?
Doufám, že dobré zprávy.
Ne, to ne.
Ale vylovili jsme z moře tyhle kluky.
Jeden z nich má malého, ale možná nebezpečného medvěda.
A všichni tři by mohli být kumpány vy víte koho.
Co je to?
Slyšíte?
Slyšíte to taky?
-Nemyslím si. -Ticho!
Ticho.
Slyším to zas.
Maličké.
Mrňavé.
No jistě.
Pane Smee.
Kapitáne?
Jaká jsou pravidla na mé lodi?
Jako bych je měl vyrytá do srdce.
Pravidlo první, každý pirát je při prvním nalodění oprávněn…
Začněte číslem 37.
Ano, zajisté. Pravidlo 37.
Nikdo nevysloví jméno toho chlapce.
Pravidlo 38, žádné hvízdání.
Pravidlo 39…
Žádné
hodinky.
Tak.
A teď,
povězte,
jak jste se ocitli v Zemi Nezemi?
-Přišli jsme s Pe… -Pamatuj na pravidla!
Neříkej to jméno.
Na vaše pravidla kašlem. Přivedl nás Petr Pan.
A taky nás zachrání.
Řekl jeho jméno.
Až je popraví, zabírám si medvěda.
Zachrání vás?
No, nejspíš.
Doufáme.
Doufat.
Obvykle to slovo nenávidím,
ale v tomhle případě…
mě zajímá.
Pane Smee.
Kapitáne?
Napadá vás to, co mě?
-Prkno. -Projdou se po prkně.
-Že by přišel vhod šálek čaje? -Ne.
Do práce, chásko.
Nastavit kurz
ke Kamenné lebce.
Hej! Hou!
-Hej! Hou! -Boj se, srabe, ďábel čeká na tě kdes!
Svou hnátou hrabe a ty pojdeš tu jak pes!
Ty jsi nic, hloupej bloud
Nejde rvát se s bouří zlou!
Míří ke Kamenné lebce.
Toho jsem se bál.
Proč tomu říkají…
Na moři to nedal nikdo, kdo se…
Pane jo.
Piráti se tam vydávají z jediného důvodu.
Chystají popravu.
Popravu?
Tak na co čekáme? Musíme je zachránit.
Boj se, srabe, ďábel čeká na tě kdes!
Svou hnátou hrabe a ty pojdeš tu jak pes!
Ty jsi nic, hloupej bloud
Nejde rvát se s bouří zlou!
Vezmeme to zkratkou!
…jenom ten, kdo ví
Jak žraloci jsou u večeře nedočkaví!
Tak si kuráž sbal, a nebo pal!
Jó, na moři to nedal nikdo, kdo se bál!
Hou!
Tudy se v Zemi Nezemi dostaneš kamkoliv.
Když znáš cestu.
A obzvlášť se to hodí, když se chceš schovat před piráty.
Což já upřednostňuju.
Proč je kapitán Hook tak zlý?
-Protože vyrostl. -A vyrostl špatně.
-Ale s mečem je nejlepší. -Proto je taky tak…
-Děsivej. -Proto ho necháváme Petrovi.
Kterého nenávidí, protože mu Petr useknul ruku.
A nakrmil s ní krokodýla. Dokonce i s hodinkama.
-Víš o tom krokodýlovi? -Tak je to přece v té pohádce.
Počkat, já jsem taky v pohádce?
Nedívejte se.
Ne.
Chudák Robert.
Tamhle jsou.
Prokristapána, Michael neumí plavat.
Kapitáne.
Jejda.
Blíží se příliv.
Ubozí trosečníci.
Povězte mi,
co byste teď dělali radši?
Doufali?
Nebo dýchali?
Nemůžete nás zabít.
-Nic jsme neudělali. -Ale ano, udělali. Děláte to i teď.
Provinili jste se tím, že jste dětmi.
A my tady v Zemi Nezemi
děti nechceme.
Pravidlo 44, žádné děti v Zemi Nezemi.
Žádné děti v Zemi Nezemi
Nikdo než děti v Zemi Nezemi
Dost!
V Zemi Nezemi.
Ty.
Jak se jmenuješ?
Jak dlouho sloužíš na mé lodi?
Hej. Odpověz kapitánovi.
Falešný vousy.
Musím uznat, že není špatné být pirát.
Pan!
Ale lepší je být mnou.
Pan Méďa!
Jenom se předvádí.
Ne, s předváděním ještě nezačal.
Teď se předvádí.
Kapitáne Hooku.
Nevypadáš nejlíp, staříku.
Nebylo by ti mnohem líp v posteli pod peřinou?
Kdepak, hochu.
Dnes jsem se vzbudil s písní na rtech.
Chtěl bys slyšet refrén?
Jó hó, jó hej!
Ježkovy voči. Už zase zpívá.
Petře Pane, radši to vzdej!
Hrozivý a zlý muži, připrav se na svou zkázu.
Drzý a namyšlený mladíku,
tak pojď!
Pojď se mnou.
Věř mi.
Ránko, pane Smee.
Ta víla!
Johne. Michaele.
-Wendy! -Wendy.
Ublížili Panu Méďovi.
Bože.
Jo! Jeho klobouk!
Styď se!
Zvonilko. Díkybohu.
Pomůžeš nám?
Jo!
Wendy.
Jsi naživu.
To jsem. A ty taky.
Myslela jsem, že jsi možná…
-Zemřel? Zmizel? Byl roztrhán? -Jo.
Kdepak. Mě zabít není tak…
Mám tě!
Dostal jsem tě.
Ať tě ani nenapadne mu zkusit pomoct.
Zatracená vílo.
Velmi ošklivé, kapitáne Hooku.
Ošklivé chování mám od tebe.
Jen si nelichoť.
Vždycky jsi byl zkažený.
Smradlavá shnilá treska.
Svými slovy jsi mi probodl srdce.
Naposledy.
Teď ti to laskavě oplatím svým mečem.
Do toho, jestli máš odvahu.
A ne že mineš.
Protože umřít
-bude ohromné dobrodružství. -Ohromné dobrodružství.
Zadržte!
Co jsi zač?
Tebe jsem tu ještě neviděl!
-No, já jsem… -Je to Wendy.
-Wendy!
Tak Wendy?
-Co je Wendy? -Já jsem Wendy.
Wendy Moira Angela Darlingová.
A jsem z Londýna v Anglii, kde gentlemani neubližují dětem!
Dobrá.
-Já jsem… -Kapitán Hook. Já vím.
-A jsme v Zemi… -Nezemi.
A tenhle kluk
vůbec není kluk.
A já nejsem gentleman.
Takže se rozluč, Wendy.
Protože na tomhle světě už ho neuvidíš.
Ne.
Bože.
To je pořádnej krokodýl.
Hele!
Zmiz, ty obludo!
Ne!
No páni!
Utíkejte! Pryč! Běžte!
Lovu zdar!
Honem. Pojďte.
To bylo bezva.
Bylo to dobrodružství. To jsi přece chtěla, ne?
Nečekala jsem, že se nás budou snažit sestřelit piráti.
Nebo nás topit.
Nebo porcovat.
Zvonilko, nerozumím ti. Co to říkáš?
Říká, že jsem všechno zachránil.
Všechno teda ne.
Zachránil jsi jenom něco.
Ale dost se mi to povedlo.
A nikdo ti nepomáhal, co?
Nepomáhal.
Jsem Petr Pan
a žádnou pomoc nepotřebuju.
Máš kouzelnou vílu, díky které létáš.
Kupu dětí, co tě poslouchají, a princeznu, co po tobě dává všechno
do pořádku, když zmizíš s piráty.
Vážně věříš, že bys kapitána Hooka porazil sám?
Co je kupa?
Ovšemže.
Vždycky ho porazím.
Tak to prostě je.
Vždycky bylo
a vždycky bude.
A co se stane, když nebude?
Jo, co bude pak?
To se nikdy nestane.
-Že ne, Petře? -Jistěže ne.
Jsme v Zemi Nezemi,
kde se nikdy nic nemění.
Hlavně já ne.
Jistě.
To, co řekl, není pravda.
Něco se změnilo.
-O tom nemáme mluvit. -…nemáme.
Co? O čem nemáte mluvit?
Hook nebyl vždycky Hook.
Honem, neloudejte se.
Co je to za místo?
Domov.
Poběž.
Ty nejdeš dovnitř?
Ne.
Je to jejich domov, ne můj.
A myslím, že ani tvůj ne.
Netuším, kde přesně můj domov je.
Kde chci, aby byl.
Najdeš ho.
Než jsem poprvé vyrazila sama,
má praprababička
přišla za mnou a řekla:
„Vnímej zemi svýma nohama,
„aby tvé oči mohly najít hvězdy.
„Minulost uchovávej v srdci,
„ale to, co tě čeká, je jen na tobě.“
Sladké sny,
Wendy Moiro Angelo Darlingová.
A šťastnou cestu domů.
Ahoj, Wendy.
Jak jste to tu našli?
Našel ho Petr. Tak jako našel nás.
Jako našel mě.
Přesně.
Námořní pohádky
Wendy?
Povíš nám pohádku na dobrou noc?
-Jo, vyprávěj!
Čekáme na ni věčnost.
Mohla bych,
ale možná by nám chtěl nejdřív něco vyprávět Petr.
-A co? -Nevím.
Třeba jak ses sem dostal.
Jak jsi poznal Hooka.
To je krátký příběh. Bylo to takhle.
Bojoval jsem s ním a usekl jsem mu ruku.
Jo. To všichni víme.
Jak jste se poznali?
Proč jste spolu začali bojovat?
Protože je pirát.
A já Petr Pan.
Tak jednoduché to být nemůže.
Proč ne?
Tak jednoduché není nic.
Odkud oba jste?
Kde jsou jeho rodiče?
A kde jsou tví?
Záludná otázka.
V Zemi Nezemi přece žádní rodiče nejsou.
A proč ne?
Já si mámu nepamatuju.
Teď už nemusíš.
Wendy bude naše máma.
Proboha, ne.
Ani nevím, jestli bych chtěla být.
Já svou mámu mám.
Tak jako ty
i ty,
vy všichni.
Někde tam jsou
a chybíte jim.
Určitě vás moc milují.
Chtěl bych mámu zase vidět.
Ale nechtěl.
Půjdeš domů, a bude po zábavě.
Po dobrodružstvích.
Jenom budeš muset vyrůst.
Není dobré, když začne práskat dveřmi.
Promiň, že jsem chtěla pohádku, Wendy.
Ty za to nemůžeš.
Co takhle…
Co kdybych vám zazpívala ukolébavku?
Co je ukolébavka?
Písnička, kterou mně a mým bráškům zpívá máma.
Je to nějak takhle.
Je čas jít spát a dát si zdát
O hrách a krásných zábavách
Ve spánku můžem, čím chcem být
Tak dobrou noc a jdem jen snít
Ať píseň má vám září tmou
A hlídá vás…
Slyšíte to?
Co je to?
Netopýři.
Touhle dobou tu bývají.
Ne. Poslouchejte.
Myslím,
že jsem to už někdy slyšel.
Zvonilko, kéž bych ti rozuměla.
Myslím, že ti nerozumí ani Petr.
Neposlouchá tě, viď?
Jeho škoda, ne tvoje.
Jistě říkáš spoustu úžasných věcí.
Petrův Jamesův pokoj
James?
Kdo je James?
Petrův Jamesův pokoj
Petře?
Petře, no tak.
Nebuď takový.
-Co je to? -Pusa, přece.
Vyrobil jsem ti ji, ať ji máme oba.
Měli jsme být přátelé.
A přitom se jen…
Hádáme?
Jako ty a Hook?
Hook byl tvůj přítel, viď?
Nejlepší přítel.
První Ztracený kluk.
Co se stalo?
Země Nezemě mu nebyla dost dobrá.
Jednoho dne odplul. Beze slova.
Nechal mě tu.
Když se vrátil, byl jiný.
Byl krutý.
Zlý.
Vážně byl? Nebo jen vyrostl?
Je v tom rozdíl?
Proto nikdy nesmíš odejít.
Kdo ví, co by z tebe bylo.
Co ze mě bude, když zůstanu?
Nic. Budeš ty. Jako já.
Myslel jsem, že budeš šťastná.
To já taky,
ale Země Nezemě není to, co jsem čekala.
Petře, je to tu tak skutečné.
Jistěže je. Jen jiným způsobem.
Mnohem lepším.
-Petře… -Dobrou, Wendy.
Pan Méďa?
Wendy Moira Angela Darlingová.
Malá zpěvačka
z Londýna v Anglii.
Tvůj hlas mě zavedl do mého starého domova.
Děkuji.
Mám tě!
Tak kde jsi?
Kolikrát jen jsme si v těchhle ruinách hráli na schovávanou?
Schovávání ti vždycky šlo.
Ale mně
zase vážně šlo
tě najít!
Kapitáne Hooku?
Ano?
Tohle dobrodružství se mi nelíbí.
Petře!
Ne!
Co jste to udělal?
Je konec.
Petře!
Zabil jsem Petra Pana.
Bratříčku…
Chci mluvit
s…
tebou!
-Nemám vám co říct. -Tak poslouchej.
Co je to?
To je… je to ukolébavka.
Ano, ale proč…
proč mi něco připomíná?
-Otevřete! -Ano.
Klíče. Klíče, kde jsou?
Odkud je?
Tak mluv.
-Já nevím. -Mluv!
Proč se kvůli ní cítím tak…
Vážně nevím.
Je to něco, co nám zpívá máma.
Kdože?
Moje máma.
Ano, jistě.
Vím, že jste nebyl vždycky takovýhle.
Byli jste s Petrem přátelé.
Slyšela jsem o tom.
Vážně?
Odjel jste odsud.
A když jste se vrátil, byl jste…
Zlý.
Ano.
To je pravda.
Ale vynechal to nejdůležitější.
Neodjel jsem sám od sebe.
Petr vás vyhnal?
No vida.
To je ten problém.
Můj nejdražší přítel mě vyhnal,
jen protože mi chyběla…
Chyběla mi má…
Moje…
Vaše máma.
Ano, moje máma.
Co mi zpívala tu písničku.
Je to tak špatné,
když ti chybí máma?
Jistěže není.
To řekni svému zesnulému příteli,
protože on si to nemyslel.
Stejně jsem ji nakonec nenašel.
Nikdy jsem se domů nedostal.
A svou drahou matku už znovu nespatřil.
Odešel jsem ze Země Nezemě a ztratil jsem se na moři.
Jistě bych zahynul,
kdyby mě tento muž nezachránil.
Tak to bylo. Zachráněn a vychován piráty.
Když se ze mě stal jejich kapitán,
tak jsem je za to přivedl zpátky sem.
Ale proč?
Proč jste se vrátil, když vás Petr tak ranil?
Protože byl můj přítel.
Byl jsem tu šťastný.
-Zase můžete být šťastný. -Ne.
Mé štěstí už je dávno pryč.
Mohl jsem se stát čímkoliv, ale zbylo jen tohle.
Takhle…
to vypadá, když vyrosteš.
Ne.
Tak to vypadá, když vyrostete špatně.
Ukaž mi dítě, které chápe rozdíl
mezi dobrem a zlem.
A já ti ukážu dospělého,
co si nepamatuje, proč na tom vůbec záleželo.
Všechny je popravte.
-Ne! Počkejte! Pusťte! -Pojď sem!
Vinni!
-Jamesi, není to… -Neříkejte mi tak!
Jsem kapitán Hook.
Dost! Vezměte si mě!
Místo nich si vezměte mě.
Jsou to jen děti, nechte je žít.
Až vyrostou, budou z nich dobří piráti.
Hlavně z těchhle dvou.
Vezměte si mě.
Tvá štědrost je obdivuhodná.
Snad díky ní víc žbluňkneš.
Ne! Wendy! Ne!
Wendy! Ne! Wendy!
Promiň mi to, Johne.
Ne, Wendy!
Kde jsou všichni? Zvonilka?
Ztracení kluci?
Odvedl je.
Hook?
Pomůžu ti.
Tvůj kurz se změní Dřív byl, teď není!
Ztrácíš zem S přílivem!
Jen chlad tě tam čeká I chlap se tam leká!
Proudům vstříc a dál už nic!
Zbývá jen
Jít moři vstříc
Už smrt se ti kření a chrup s gustem cení
Tvůj úsměv zhas, tak boj se nás
Zbývá jen
Jít moři vstříc
Tam sůl rány bodá A pak ruku podá
Ti temnota zlá Tak nedočkavá
V ní všechno se kroutí Naproti už jdou ti
Ty stvůry a běsy Tak záchrano, kde jsi?
Zbývá jen
Jít moři vstříc
Tedy sbohem,
Wendy Moiro Angelo Darlingová.
Tak nech těch řečí I chlap tam brečí
Jen běž a skoč A k zkáze zrak stoč
Zbývá jen
Jít moři vstříc
Zbývá jen
Šťastné myšlenky.
Pane Smee?
Pane Smee.
Ano? Ano, pane?
-Slyšel jste žbluňknutí? -Ovšemže, kapitáne.
Bylo...
-I když... -Já ho neslyšel.
Já taky ne.
Jistě brzy přijde.
Musela už přece dávno dopadnout.
Třeba padá hodně pomalu.
Slyšel někdo žbluňknutí?
Žbluňkla?
To vypadá jako...
-Wendy!
Máš kouzla toho chlapce.
Tahle kouzla žádnému chlapci nepatří.
Jsme v přesile, děvče.
Máme víc pěstí i háků.
Moji muži za svého kapitána klidně položí život.
Ano.
Ale k čemu je kapitán bez lodi?
Smee!
-Pane Smee. -Kapitáne?
Dostaňte mou loď zpátky na vodu.
-Ke kormidlu!
Spusťte kotvu! A hned!
To je…
-Možná je. -Nemůže být.
Určitě je to on.
-Petr!
-Pan!
Stýskalo se vám?
Mnohem víc, než myslíš.
Vzbuďte mě, až jeden zabije toho druhýho.
Zase.
Jak jsi to udělal?
Jak jsi to přežil?
Víra, naděje a vílí prach?
Ne.
Tentokrát bez prachu.
Bez kouzel.
Bez triků.
Jen s trochou pomoci od přátel.
Dovoluješ si mluvit o přátelích,
když všechny tvé mám já?
Drzý
a namyšlený mladíku,
pozvedni meč.
Smutný a zlý muži,
naposledy.
Dej to pryč!
Na ty děti!
Na piráty!
-Mám medvěda. -Hele!
Medvěd je můj!
Koukej mi ho vrátit!
Vrať mi ho!
Nesahej na mého bratra!
Ani jeho medvěda!
Jako kdysi dávno.
Pro tebe je už všechno dávno.
Na něj!
Michaele, pojď.
Ještě kousek.
To bylo o fous.
Smradi. Dejte to sem.
Wendy!
Pomoc!
Kormidlo!
Přestaň.
Kluci, za mě.
Johne, Michaele, něčeho se chyťte.
Všichni se držte!
Tři!
Dva!
Jedna.
Drž se, Petře!
Nedívej se dolů.
Petře, ne! Drž se!
Nepouštěj se.
-Petře!
Víš, co vážně bolí,
když zestárneš?
Nejsou to vrzající klouby,
promarněné sny,
ani vědomí smrti,
která se pomalu blíží.
Ale to, že se ti tvůj nejlepší přítel dívá do očí
a nepoznává tě.
-To tys chtěl odejít. -Byl jsem dítě!
Přestaň!
Do toho, chlapče.
Tak dělej.
Ale představ si Zemi Nezemi bez nás dvou.
Bez našich šarvátek
a bojů.
Vím,
že bez tebe
by oheň, který mě pohání, vyhasl.
A ty bys
beze mě musel být…
Skutečný kluk?
Ne.
Ne, skutečný kluk by vyrostl.
Skutečný kluk…
By se omluvil.
Omluvil?
Za co?
Že ti ublížil.
Že byl špatný přítel.
Omlouvám se, kapitáne Hooku.
Moc mě to mrzí, Jamesi.
Tohle nemůžeš.
Ne, takhle to nefunguje.
Chci, abys bojoval.
Potřebuju to.
Už to není zábava.
Taky to nemá být zábava!
Kapitáne,
dospějte už.
Držím tě.
Neboj, Jamesi.
Šťastné myšlenky.
Petře.
Já žádné nemám.
Co je ti, Petře?
Byl to můj přítel.
Taky jsme tvoji přátelé.
Vždycky jsme na tvojí straně.
Já vím.
A jsem za to rád, ale…
Petře?
Nenastal čas vzít Ztracené kluky domů?
Kudy, Petře?
Za druhou hvězdou vpravo a rovně až do rána.
Počkej! Nemá to být vlevo?
-Cože? -Za tou hvězdou.
-Když letíme opačným směrem… -No jo! Pravda.
To je pravda. Takže letíme vlevo, jo?
Ne, kdepak. Odjakživa to bylo vždycky vpravo.
Sbohem. Zase někdy příště.
Proboha, Wendy.
Vylekala jsi mě.
Mami? Já…
Copak je?
Omlouvám se.
Jen klid, holčičko moje.
Nic se nestalo.
Už jsem připravená.
A na co?
Připravená vyr…
Neslyšelas něco?
Ne, vůbec nic.
-Co to zase? -To byl jenom…
-Co se to tu děje? -Nic.
-Taky jsem něco slyšela. -Vetřelci.
Žádní vetřelci.
Ne, tati, mami. Musím vám něco vysvětlit.
-Zůstaň tady. -Nechoďte tam.
Opatrně s tím! Ne!
Byl to dárek od strýčka Johna a tety Ang.
Prosím, opatrně.
Kdo jsou všechny ty děti?
Mami!
Kde jste se tu všichni vzali?
Přišli ze Země Nezemě, tati.
Odkudže?
Chlapče,
proč pláčeš?
Víš, jak ses ptala, odkud jsem?
Ano.
PETR PAN
-Tohle býval tvůj dům? -Ano, kdysi.
Jednou mi máma hubovala
a řekla, ať už vyrostu.
A já místo toho vylezl oknem ven,
přeskočil plot
a už se nevrátil.
Ale vrátil.
Proto jsi sem pořád chodil, viď?
Chyběl ti tvůj domov. A taky tvoje…
Moje máma.
Jenže ta už je dávno pryč.
A já jsem jen pohádka.
Pohádka pro děti, co ji chtějí poslouchat.
Která neměla konec. Až do teď.
Možná si ji někdy zase přijdu poslechnout.
Nebo tu zůstaň.
Tady?
Ano.
Vždyť odjíždíš. Vyrosteš tam.
Víš, Petře,
po tomhle všem si myslím, že vyrůst
je možná to největší dobrodružství ze všech.
Představ si všechny ty věci, které tam venku čekají
a o které přicházíš.
A všechny ty věci, o které přijde svět, když v něm nebudeš, abys je udělal.
Nejsem připravený.
Počkej, Petře!
Nechoď!
Co je tohle za kouzla?
Kdo je ten kluk?
To bude Petr Pan.
Sbohem, Zvonilko.
Postarej se o Petra
a nezapomeň na mě.
Nikdy nezapomenu.
Wendy, děkuju, že posloucháš.
Sbohem, Petře Pane.
Sbohem, Petře Pane!
PETR PAN + Wendy
Viděl jste mě, pane?
Pořád žiju!
-Neutopil jsem se! -Slyšíte to?
Pluju!
-Koukněte na nás, plujeme. -Slyšíte to?
Racky?
Ne!
Krokodýla?
Ne!
Tak co?
Je čas jít spát a snít, jen snít
Do krásných dálek odejít
Pak spánek dá vám krásný sen
Ať úsměv září další den
Létat může, kdo víru má
Hvězd záři zná, je kouzelná
Náš den se chýlí
A noc je teď pán
Ač vzdálená, ve svých snech vás mám
Hej! Hou!
Boj se, srabe, ďábel čeká na tě kdes!
Svou hnátou hrabe a ty pojdeš tu jak pes!
Ty jsi nic, hloupej bloud
Nejde rvát se s bouří zlou!
Kotvu zved jenom ten, kdo ví Jak žraloci jsou u večeře nedočkaví!
Tak si kuráž sbal, a nebo pal! Jó, na moři to nedal nikdo, kdo se bál!
České titulky Tereza Tučková