Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Michelle!
Hei, folkens.
Der har vi det. Vårt nye hjem.
Vel, ikke nytt, akkurat. Jeg tilbrakte hele barndommen min her.
Liv slapper av igjen, leser et blad.
Og?
- Og hva? - Ikke verst, hva?
Det er kanskje litt lite.
Kom og se.
Dette er vår flotte stue. Med min favorittsuvenir fra huset.
Mattias. Lille tjukkasen.
Og her skal jeg drive med cateringen min. Foreløpig.
- Stedet jeg bør holde meg unna. - Ja, akkurat.
- Den må vi fortsatt kvitte oss med. - Denne greia? Hvorfor? Jeg liker den.
Min eneste sanne kjærlighet.
- Din tullebukk. - Gjør jeg det ikke riktig?
Jo da.
Perfekt timing.
Og nå skal vi sove, kamerat.
Jeg skal gjøre det.
Liker ikke den.
Liker du den?
Det er bestemors kjole.
- Tenk fort. - Du skremte meg!
Hei, lille venn. Hallo. Ko-ko. Ko-ko.
Se her.
- Det er onkel Timme og pappa. - Se.
Si hei. Ha det.
Si hei til pappa.
Skynd deg nå.
Hva skal du spise nå er vi borte?
Gjør dere leveranser?
Så søt.
Jeg sa at du kunne date søsteren min, ikke ta henne med ut i gokk.
Nei, ærlig talt. Det er veldig fint her, men blir du ikke lei etter en måned?
- Vel... - Vi får se. Vil du ikke ha vin?
Nei takk. Å, det glemte jeg. Jeg har noe til Julius.
Vent litt.
En liten quiz. Hva kjøpte onkel Timme?
A) Et kjæledyr han kjøpte på et innfall og ikke kan ta vare på? Eller...
B) De 200 euroene han skylder meg?
Eller C) Den altfor dyre romaskinen han aldri bruker?
Nei!
Belly.
Belly?
- Ja. - Det er så søtt. Er du sikker?
- Ja. Den vil minne deg om meg. - Kan du leve uten?
Jeg tror det. Selvfølgelig kan jeg det.
- Takk, bror. - Vær så god.
- Takk. Den er så søt. - Ja, ikke sant?
Se så søt. Ko-ko.
- Legg den vekk. - Et øyeblikk.
- Hvor mange følgere har du? - Jeg har 196 000.
Det betyr mest at han får mye ting. Hver dag sender de ham ting å promotere.
- Ok. Og ingen av dem er til nytte for deg? - Jo.
Hele barnehagen ble sponset. Vi har til og med et års forsyning med bleier.
- Han kommer til å elske det. - Ikke sant?
Her har vi ham, årsaken til mine søvnløse netter.
Må du holde meg oppe sånn?
Flaks for deg at du er søt.
Kom, vi skal drikke litt.
- Hard natt? - Kvalitetstid med sønnen min.
Beklager.
- Jeg hørte ham ikke. - Det går bra.
- Du tuller. - Hva er i veien?
Se der.
Pappa!
-Å, Pol. - Hva gjør du her?
Hei. Aldershjem Parelhof.
Fant den.
Takk. Endelig noen som vil hjelpe meg.
Er ikke det nok? Tennene dine faller ut.
Jeg gravde den dammen helt alene.
Virkelig?
Imponerende. Visste du det, Matt?
Og du ville sjekke at vi ikke ble kvitt den.
Michelle hadde alltid ønsket seg en dam.
Ok. Kom, de venter på deg.
Jeg gikk denne veien nesten hver dag når jeg dro på jobb.
Og noen ganger på ettermiddagen gikk jeg hjem igjen.
Til Michelle. Michelle hadde alltid ønsket seg en dam.
Nesten hver dag.
Kom igjen, vi må fortsette.
Noen klarte å rømme gjennom der, men vannet kom inn for fort.
- Hva snakker du om? - Vi skjulte mye av det for avisen.
Pappa.
Pappa!
Du aner ikke hvor mye penger det var snakk om.
I hva?
De ble advart ofte nok, men de hørte ikke etter.
Da det var for sent, måtte jeg selvfølgelig rydde opp i alt.
Mye mer skjedde der enn du skulle tro.
Kanskje det er på tide at folk her fikk vite om det.
Seriøst, Pol...
Beklager, vi har lav bemanning i dag. To dødsfall.
- Hvis feil er det? - Det går bra. Han gikk til huset vårt.
Han gjør det på autopilot. Du vet at du ikke bare kan gå.
Vil du ha en kaffe til?
- Trenger du noe mer? - Nei takk.
- Hei. - Hei.
Hvordan var det hos faren din?
Vi hadde en god prat. Han pratet til og med selv.
Ok.
- Var han lett å ha med å gjøre? - Hva mener du?
Vel...
Han har store forventninger.
- Man blir ikke adm. dir. sånn uten videre. - I gamle dager, kanskje.
Jeg har veldig fine jordbær.
- Vil du ha? - Ja takk.
MYSTISK FABRIKK! VIL DU VITE MER?
JA/NEI
Mathias Meldinger
JA 93 % - NEI 7 %
Google, hva kan du fortelle meg om Soubaylo?
Det ble funnet 53 artikler.
Artikkel én: "Kjemisk anlegg en suksess. Sysselsetting beroliger landsbyen."
SOUBAYLO INVESTERER I INNOVATIV KJEMI
Har du sovet her?
Nei. Jeg fikk ikke sove.
Jeg undersøker noe for pappa. En slags arbeidsulykke på fabrikken hans.
- Pol er forvirret. - Det står mye om det på nettet.
Jeg vil gjerne gjøre det for ham.
Er det ikke bedre å fokusere på noe annet? Noe dere kan gjøre sammen.
Ja, dette. Dette er noe vi kan gjøre sammen.
- Jeg vet ikke om dette er en god idé. - Mine følgere syns det er det.
Ok.
Hei.
Hallo.
- Hva kan jeg gjøre for deg? - For en vakker butikk du har her.
Vel... Vi har nettopp flyttet hit, og jeg driver min egen cateringvirksomhet.
Jeg leter fortsatt etter en lokal kjøttleverandør, så jeg tenkte
det kunne være fint å jobbe sammen.
Forretning til forretning?
Kunne jeg lagt igjen noen av visittkortene mine her?
Vi tar ikke visittkort.
Ok.
Ok. Vel, ha en fin dag.
Der. Og etter å ha vasket hendene våre går vi videre til trinn to.
Hell vann i flasken.
Sånn. Og nå det viktigste. Trinn tre, morsmelkerstatningen.
Jeg bruker BabyJoy. Jeg er veldig fornøyd med den, og det samme er småen.
Selvfølgelig er det veldig viktig å bruke riktig mengde,
i dette tilfellet to deler...
Ok. Sånn.
ØKOLOGISK MARKED
- Hallo. - Hallo.
Jeg tror ikke jeg har sett deg her før.
Nei, det har du ikke. Vi har nettopp flyttet hit.
Dere flyttet inn i Pols hus.
Ja, det stemmer. Han bor på aldershjemmet nå.
Ja, jeg vet det. Fint å bli kvitt ham, hva?
Hadde det vært opp til meg, ville vi tatt ham inn.
Jeg liker ikke aldershjem.
Hvem gjør vel det?
Og hvem er du?
Jeg heter Liv.
Jeg er Matthias' kjæreste.
Mattias... Jeg trodde ikke han ville flytte tilbake hit.
Ja... Vel, vi lengtet etter litt fred og ro.
Og klarer han å finne det her?
- Hvordan det? - Enkelte ting er best å la være i fred.
Vel, jeg...
Jeg lurte på om jeg kunne legge noen kort her for cateringfirmaet mitt.
Så klart. Bare legg dem der sammen med de andre.
- Her? - Perfekt.
Og fabrikken er der fortsatt?
For det meste. Og jeg tror ikke noen vil legge merke at vi går inn.
- Ok. Jeg er der om en halvtime. - Så bra, kamerat. Takk.
- Ses snart. - Ok, vi ses.
Hold denne.
- Er det her det er? - Ja. Kom igjen.
Hvordan kommer vi inn? Døren er lukket. Vi klatrer over, ok.
Vent litt. Matti, gi meg en hånd.
- Så hele denne fabrikken var din fars? - Ja.
Stor mann.
Det er rene jungelen her ute.
Kom.
Kan vi gå inn der?
Kom igjen, denne veien.
Herregud, dette stedet er stort.
Du store.
Men det er et skikkelig rot.
- Hva forventer du å finne? - Aner ikke. Jeg vil bare sjekke det.
Det er som en labyrint her inne. Alt ser likt ut.
Hva i helvete skjedde her inne?
Det er bare mer rot der inne.
- Du finner ikke noe her heller. - Det vet du ikke.
Han fant noe.
Tar du det med? Kom, jeg vil dra.
Det var ikke her vi kom inn.
Herregud.
Grusomt, det stinker her inne.
Herregud, det er ekkelt.
Herregud.
Jeg vil dra, kom igjen. Matti, la oss gå.
- Hallo. - Hei.
Jeg har nettopp laget kaffe. Lyst på en kopp?
Ja, det høres herlig ut. Takk.
Så fint. Vi tar en kopp kaffe.
Kom hit. Lille godbit.
Vær så god.
Å, se på deg.
Han ligner litt på Pol.
Pol fra gamle dager.
Jeg får håpe det.
- Hvordan kjenner dere hverandre? - Gjennom Michelle.
Hun var min beste venn.
Før man vet ordet av det, har man ikke snakket med hverandre på et år.
- Det kan snike seg inn på deg. - Ja.
- Matthias snakker aldri om moren sin. - Det overrasker meg ikke.
- Nei? - Man kan ikke snakke om det man ikke vet.
Nei.
SOUBAYLO KLOAKKRENSEANLEGG FORÅRSAKER STORE SKADER
KJELLERE I NÆRLIGGENDE LANDSBYER OVERSVØMMET
Mattias?
STOR FARE FOR FOLKEHELSEN
Matthias, middagen er klar.
PUSTEVANSKER ØYEIRRITASJON
Hva er i veien? Lukter det vondt?
Kanskje den er blitt dårlig.
I så fall er det fordi du koblet fra fryseren.
- Heldigvis kom jeg dit i tide. - Det kan du ikke vite.
Smaker godt.
Ingen mobiltelefoner ved bordet.
- Hva går det av deg? - Jeg er ikke sulten. Beklager.
Gikk i butikken med Julius. Sjekk kjøleskapet. -L
Et øyeblikk.
Beklager, jeg bare...
- Julius, antar jeg? Matthias' gutt. - Ja.
Nyheter sprer seg fort. Han er gutten min også, så klart.
Ja, det er vanligvis sånn det fungerer.
Jeg jobbet for Pol. For lenge siden. Jeg var veldig ung.
Etterpå...
...kom han ikke så ofte til landsbyen.
Hei, Pierre.
Så, hva blir det?
- Ett kilo kjøttdeig. - Ett kilo kjøttdeig?
Men disse korridorene her strakk seg mye lenger.
Her også.
Det var bare noen få som kunne finne veien gjennom dem.
Resten brukte kart.
Men når strømmen gikk, kunne de ikke lese dem.
Iblant ble noen borte i flere timer.
- Undersøkte de de korridorene? - Ikke alle.
Enkelte deler var utilgjengelige pga. høy vannstand.
Har du fortsatt disse kartene?
Ja, de er på loftet.
Hei, søten.
Der er den i gang igjen.
- Og det rommet var fortsatt i bruk? - Ja, definitivt.
Har du fortsatt besøk, Pol?
Det kan du ikke, det er altfor sent. Kom igjen, på tide å dra.
Og du må ta pillene dine.
- Kom igjen. - Ja da.
Godt jobbet, gutten min.
Takk, pappa.
Mattias?
Hvor var du?
- Du skulle spise middag med oss. - Jeg var sammen med pappa.
Så sent?
Unnskyld, kan jeg komme forbi?
- Du kunne ha gitt meg beskjed. - Jeg er opptatt.
OFRENES FAMILIER GÅR TIL SAK MOT KJEMISK GIGANT
(+) = DØD?
5 OFFISIELLE DØDSFALL?
VITNER? OVERLEVENDE? SANKSJONER?
Hva som skjedde, vet jeg ikke ennå, men her er de...
Én, to, tre, fire, fem. De fem offisielle ofrene.
Men det var mange flere, og min far visste det.
Men han kunne ikke si noe fordi han var involvert. Men jeg skal hjelpe ham.
Fordi jeg har bevis. Her.
- God morgen. - Han hadde rett, faren min.
Kom igjen, syvsover.
Faren min hadde rett.
Vitaminer?
Du trenger dem når du jobber så hardt. Ikke sant?
Jeg må innom pappa senere. Jeg har noen ting å diskutere.
Ja, så klart.
Hva skal det bety?
Jeg har allerede to nye sponsorer, og pappa liker at jeg kommer innom.
Jeg savner deg.
Jeg er jo her.
Damer.
- Alt ok? - Er ikke det bittert?
- Hei, Pol. - Her, ta en.
Takk. Hei.
Jeg må på do.
Hva gjør du?
- Hva mener du? - Med faren din.
Det gjør ham tydeligvis godt.
Takk.
Hei, kjære.
- Hva? - Jeg sier bare hei.
- Hvordan var det hos faren din? - Fint.
Ta det med ro. Jeg kan spørre, eller hva?
- Alt du gjør, er å spørre hvordan det går. - Unnskyld?
Jeg vil være alene litt.
Alene? Vi ser deg nesten aldri.
Du er enten i sengen hele dagen, eller du er i dårlig humør.
Og hvorfor tror du det er sånn?
Jeg ser ikke deg ta deg av babyen om natten.
Ikke tro du er en god forelder fordi du sanker "liker" på Instagram om natten.
Når skal du ta meg seriøst?
Aner ikke. Kanskje når du finner noe realistisk å gjøre.
Ok, da skal jeg også begynne å bake kaker.
- Du har aldri hatt problemer med det. - Jeg vet det!
- Drittsekk. - Forresten tjener jeg mye mer enn deg.
- Nå har jeg fått nok av deg. - Hva mener du?
Jeg må dra. Du har vel glemt det. Rydd opp dette før jeg kommer tilbake.
Og ikke glem Julius' flaske.
Jævla idiot.
Alt vi gir opp for barna våre.
- Det du sa om Matthias... - Den frekke jævelen, mener du.
Ja, ham.
Som ikke tåler lyder.
Babyer kan være veldig høylytte, vet du.
Han ville ikke være den første som kastet barnet sitt ut av vinduet.
- Lau. - Jeg hadde det også sånn iblant.
- Kanskje jeg gjør det for vrient for ham. - Hva?
Nei, dummen. Det er bra at de to ser mye til hverandre.
Ja.
Og hvis du virkelig er bekymret, burde han gå og snakke med noen.
Kom igjen.
Ja. Ja, ja, ja.
- Jeg savnet deg. - Jeg savnet deg også.
Hei, kjære. Hei, kjære. Hva er i veien?
Det går bra. Å, kjære deg.
Beklager, jeg vet det er sent.
- Hei. - Hei.
God morgen.
Sitt ned. Timme skaffet rundstykker og croissanter og sånt fra bakeriet.
Og jeg laget tzatziki.
Appelsinjuice?
Eller vil du ha et wienerbrød? Et rundt et med rosiner.
Jeg visste ikke at vi hadde selskap.
- Timme, kan du gi meg syltetøyet? - Matthias, jeg... Vi...
...er bekymret for deg.
Du er overtrett eller overstimulert eller... over-alt, egentlig.
Selvfølgelig. Den lille dritten gråter konstant.
Hva?
Kamerat, bare snakk med oss. Eller snakk med noen andre hvis det er lettere.
Du kan ikke nekte for at du ikke har vært deg selv.
Kjære?
Kjære deg.
- Denne researchen med faren din... - Han kjenner deg nesten ikke igjen.
Vet du hva? Gå.
Jeg vil ikke si det igjen!
Ok, greit. Men du trenger hjelp.
Jeg ringer deg.
Beklager. Jeg skal prøve hardere. Jeg lover det.
Jeg ringer broren din senere.
- Klarer du deg? - Ja.
- Ok. Vi ses i kveld. - Ok.
ADM. DIR. TILTALT - SOUBAYLO FORTIER ANTATT KORRUPSJON
Faren min ble utpresset.
Han kunne ikke si ifra, ellers ville han blitt kastet ut. Eller...
Jeg vet ikke hva annet.
Men han kunne ikke si ifra.
Han hadde ryggen mot veggen. Han hadde ikke en sjanse.
Han hadde ikke en sjanse!
Min fars rygg var mot veggen. Han kunne ikke si ifra!
Men jeg skal avsløre alt.
Alt. Jeg skal renvaske fars navn.
Jeg skal vise alle at faren min hadde rett. For han hadde det!
SE TIL JULIUS
SKAM DEG!
Slutt.
Slutt!
- Hei, dette er... - Faen.
Hei, dette er Liv. Legg igjen en beskjed etter pipetonen.
Liv, ring meg tilbake når du hører dette.
Jeg vil at du skal stoppe dette.
- Hei! Så du i det hele tatt til ham i dag? - Så klart. Det er ikke så lenge siden.
- Jeg går en tur. Dette kan ikke fortsette. - Liv...
Mattias!
Matti!
Hallo?
- Matthias lurer nok på hvor jeg er. - Hvordan har han det, forresten?
Han har det bra.
Han kommer aldri hit. Bare du og babyen.
Han er mye sammen med Pol.
Har han noe å si?
Han har sine klare øyeblikk.
- Jeg håper han bruker dem godt. - Hva mener du?
Jeg tror ikke de to hadde det lett, helt alene i det store huset.
Det er bra han snakker igjen. Ingen besøkte ham lenger på den tiden.
Ja.
Takk.
- Hei. - Hei.
- Jeg lar ham være her. Han sover. - Ok.
Ja. Jeg ville lage mat til deg til en forandring.
Jeg bare legger denne i kjøleskapet.
Gikk det bra?
Matlagingen.
Det var vanskelig.
- Det er tross alt ikke bare å bake kaker. - Nei.
Dette er snilt av deg.
Men det veier ikke opp for alt.
Jeg vet det.
Håper det smaker.
Æsj. Det var ikke særlig godt.
Mattias?
Hei, Matthias?
Jeg må hente noe, men jeg kommer tilbake så snart som mulig.
Julius sover fortsatt, så sov litt til.
Ring meg hvis noe skjer, ok?
- Hei. - Hei.
Hvor nære var egentlig du og Michelle?
Dere var bestevenner, hva?
Ja.
Og etter at hun døde?
Du brydde deg ikke om Matthias eller Pol i det hele tatt?
Jeg mistet kontakten med Pol. Sånn går det.
Hva skal det bety?
For Pol var ingen bra nok. Ikke engang hans egen sønn.
En person blir merket av sånt.
Du var heller ikke bra nok for ham.
Ærlig talt...
Kom igjen, gå. Kom deg ut av butikken min.
Gå!
Du tuller med meg.
Se. Her er bevisene. Du hadde rett.
Mange flere mennesker døde.
Se. Dette er fabrikken.
Under jorden var den fem ganger så stor. Den strakte seg helt til huset vårt.
Hvis jeg finner likene, vil alle vite sannheten. Da kan ingen røre deg.
Hei, lille mann.
- Nei, vent. - Er du våken?
Pappa.
Vent. Hører du meg? Se.
Jeg har bevist at det er 16 km med korridorer.
Hør på meg! Jeg gjorde det du ba meg om.
Ok, hvis du ikke vil høre... Jeg skal bevise at 15 mennesker døde.
Og hvis du ikke vil hjelpe, skal jeg gjøre det selv. Flytt deg!
Jeg skal gjøre det selv!
Pol?
Michelle.
Michelle...
Pol?
Pol, det er Liv. Hei, det er Liv.
Vent.
Jeg sier det til alle, og jeg vil fortsette å si det.
Jeg har rett, og de tar feil.
Det er ikke noe galt med deg. Ingenting.
Før fødselen var du en så sterk kvinne.
Så sterk.
Jeg kjenner deg mye bedre enn de gjør.
De burde ha lyttet til meg.
ANGST
SØVNLØSHET PARANOIA
FØDSELSPSYKOSE ARVELIG
Jeg har alltid visst det. Det ordner seg, det blir bra.
Jeg gledet meg sånn til babyen.
Helt til den kom.
Michelle...
Du er den perfekte kvinnen.
Jeg burde ha hjulpet deg mer.
Jeg burde vært der for deg.
Michelle?
Michelle!
Jeg kunne ikke finne deg.
Michelle!
Vann overalt. Jeg kunne ikke finne deg.
Jeg kunne ikke finne deg.
Jeg burde ha reddet deg først.
Deg...
Deg.
Jeg må gå.
Dette er Timme. Legg igjen en beskjed...
Ok, vennen. Legg deg ned litt. Jeg kommer straks tilbake. Ok?
- Faen heller. - Hva pokker driver du med?
- Jeg får ut alle sammen. - Det er ingen der, kjære. Kom ut.
Slutt! Slutt med det! Slutt å hindre meg!
- Jeg ut alle sammen! - Matthias!
Mattias!
Michelle!
Kom igjen. Kom.
Mattias.
Kom.
Kom igjen, gutten min.
Tekst: Harald Plahter