Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det kommer rapporter från hela länet om en tromb som enligt ögonvittnen
börjat brinna.
Den så kallade 'Firenadon' har lämnat stor förödelse efter sig.
Vi på NBT News rapporterar fortlöpande på väg till platsen.
Vi närmar oss Firenadon nu.
Hettan... Vänta! Lyft! Lyft!
Och nu till vädret. Det förväntas starka vindar idag, särskilt i Houston, Texas.
Trombvarningen är för närvarande EF1.
Vindar på upp till 160 km/h har uppmätts i Victoria och Austin.
Folk avråds från att resa och uppmanas att hålla sig inomhus.
Fallande träd förväntas liksom skadade byggnader.
Och nu till vädret. Det förväntas starka vindar.
Trombvarningen är för närvarande EF1.
Vindar på upp till 160 kilometer i timmen...
- Mr. Moore? - Ja.
Jag har ett paket till er. Kan ni skriva på här?
- Kunde du inte ha lämnat det hos vakten? - Jag behöver er underskrift, sir.
Visst.
- Var det allt? - Ja, tack.
Arth?
Var är han?
Arth!
Framöver kan du väl varna mig först om du släpper in någon genom huvudporten.
Folk kan inte bara valsa in här.
Du får bra betalt för att sköta saker.
- Varför betala om du inte gör ditt jobb? - Förlåt, chefen.
Var lite mer vaksam nästa gång bara. Meddela mig om det kommer nåt mer
- så går jag ner till porten. - Uppfattat.
- Låt mig ta den. - Tack.
- Du är sen, Anna. - Jag vet, jag är ledsen.
- Larmet ringde inte och det var så tidigt. - Lugn, vi tar igen det under bilresan.
Vi måste vara framme vid Lawtons Field inom en timme.
Devlin, jag hoppades faktiskt att vi kunde prata.
Jag har inte tid just nu, Anna. Kan det vänta till imorgon?
Vi är trots allt på väg mot ett enormt genombrott
och det blir en underbar dag imorgon.
- Hermanus. - Hej, Anna.
Hej.
Helena, fixar du en cappucino till mig?
Så, ja. Håller du den åt mig? Tack.
- Greg, är det inte varmt? - Jo, helt klart...
men jag behövde kicken. Helena, slänger du ut den genom fönstret?
Greg! Jag tänker inte förstöra planeten ännu mer.
- Vad tyst du är, Anna. Allt väl? - Ja, det är lugnt.
Det måste vara nerverna.
Det här är årtiondets största vetenskapliga genombrott.
Är det något du vill säga, Greg?
Nej, jag är supertaggad bara.
Hur mår din drönare?
Vi har ju pratat om det här, det är ingen drönare,
utan en trombinfiltrationsenhet. Blanda inte ihop det.
Lustigt, för den ser exakt ut som min 12-åriga kusins drönare.
Visst, Anna. Den sitter på en drönare, men hur ska jag få upp den annars?
- På en drake? Var inte så taskig. - Lugn, Greg. Kaffet börjar kicka in.
Nej, jag försöker bara jobba. Vissa av oss jobbar faktiskt.
Du borde vara glad, Anna. Det är din första utflykt.
Jag har inte gjort särkilt mycket.
- Alla har sin roll, glöm inte det. - Nej, jag bara...
- Jag trodde att jag skulle göra mer. - Din tid kommer.
Vid nästa projekt är du med från början och får mer ansvar.
Du kom hit vid en hektiskt tid.
Newtons äpple! Vi är framme!
Avanti, allihopa! Avanti!
Kom nu!
Avanti, Greg, Avanti!
Här kommer jag springandes.
Experimentet inleds kl. 10.00.
- Helena, läs av. - 112 kilometer i timmen i mitten.
500 meter hög och rör sig i 96 kilometer i timmen i nordostlig riktning
och vrider sig lätt 10 grader.
- Vilket betyder? - Att den är på väg hit.
- Är vi säkra här? - Ja, det blir perfekt.
När den är 180 meter bort skickar vi iväg enheten.
Greg, är du redo? Är drönaren redo?
Trombinfiltrationsenheten.
- Tja... - Hon kommer att flyga, kapten.
Åh, kapten? Jag gillar det.
Okej, allihopa. Gör er redo.
Helena, jag vill att du kollar kursen så att den inte avviker.
Och Anna...
- Gör anteckningar till eftervärlden. - Ja, kapten.
400 meter.
Okej, pojkar och flickor. Vi tycks ha en reptromb framför oss.
- Vet du varför det heter så, Anna? - Nej, varför, Devlin?
För att den ser ut som ett rep.
- Gud hade kunnat skicka ner den här. - 300 meter.
Devlin, den tycks färdas snabbt. Vi skyndar oss, så att vi kan sticka.
Okej.
Ta den till skyarna, Greg, min son.
Visst.
Då så. Kom igen.
- Flyg för mig, baby. - Få den på rätt kurs och aktivera den.
Anna, filma något åt mig.
Nej, nu filmar du landskapet. Jag vill ha filmkonst.
- Drama. - Jag filmar.
God dag, allihopa.
Klockan närmar sig 10.00. Välkomna till vårt extrema väderexperiment.
Enheten vi tänkt skicka in i den här tromben som uppmäter nivå EF1,
använder elektromagnetiska impulser och avger kemiska justerare
som kan ändra balansen mellan varm och kall luft och skapa formbara fickor.
Vill du ta det på engelska för våra mindre vetenskapligt kunniga tittare?
Vilket betyder att vi kan förstärka kraften som skapas i den
och manipulera den.
I teorin kan vi göra den större och det finns ytterligare en möjlighet.
Den är nära.
Vi måste skicka in den snart. Jag har svårt att kontrollera den.
Den måste in i mitten på en gång.
Den kröker sig nu. Den måste in från sidan, då tränger den in lättare.
- Sa flickan. - Greg, fokusera.
Trist skämt. Okej, vi skyndar oss!
- Gå inte närmare. - Okej.
- Inte längre än så här. - Jag måste se till att den kommer in!
Var försiktig, Greg. Och var beredd på att springa!
Jag drämmer in den!
In med dig, din slyna!
Ja då!
Snyggt jobbat! Aktivera den nu!
Herregud, den är på!
Kalibrerar formationen och gasblandningen. Jag ser fart, storlek och hastighet.
Jag aktiverar de kemiska och elektriska impulserna. Partiklarna utvidgas.
Repformen snurrar snabbare och amalgamerar fler gaser.
Vad betyder det?
Att jäveln blir större.
- Det fungerar! Det fungerar verkligen! - Tvivlade du någonsin?
Inte ett ögonblick med dig som ledare.
- Toppen! Jag förstärker den! - Nej, Greg!
- Vad? - Devlin, säg åt honom att stänga ner den.
Den är så vacker!
Herregud! Den ändrar form och blir allt intensivare!
Hon har rätt, den blir konformad. Den är officiellt grad-kategoriserad.
- Devlin! - Devlin?
Okej, ja... Greg, stäng ner den, det räcker nu!
Jag kan göra den större! Vi kan gå ännu längre!
Vi har jobbat så hårt och länge för det här! Vi tar det längre!
- Stäng ner den, Greg! Det är för farligt! - Nej, jag har kontroll över den.
Jag kan nog skjuta bort den genom att förändra den magnetiska balansen.
- Kom igen! - Gå inte för nära!
- Greg, sluta! - Sluta! Kategori 4. Greg, stäng ner den!
Visst, ett ögonblick bara.
Skit också.
- Den svarar inte. - Den laddar emot och ökar i storlek.
Den exploderar och rör sig. Den kommer att träffa oss!
- När då? - Om 30 sekunder! Vi måste fly!
- Kom, skynda er! - Greg, vi måste fly!
- Jag klarar det inte! - Kom igen, Greg! Du fixar det!
Nej, det går inte!
Kom nu, Greg!
Skit också!
Kom igen!
- Anna, ta några djupa andetag. - Herregud...
- Greg är död för fan! Han är borta! - Fan också.
Herregud...
- Okej, vart är den på väg? - På en bana österut mot kusten,
men jag börjar se en inre båge formas.
- Tar den sig inåt land igen? - Jag vet inte, vi måste slå den.
- Nej, nej, nej... Vi kan väl stoppa den? - Varför lyssnade han inte bara?
Vi försökte få honom att sluta och varnade honom.
- Vi borde inte ha lekt Gud från början. - Nej, vi får inte glömma vårt syfte.
Greg ville det också. Vi kan fortfarande rätta till allt.
- Helena? - Vad?
Håll koll på hastigheten och banan. Jag försöker hinna före den.
Kom igen, ditt rostiga bilskrälle!
Kom in.
Kom igen då.
- Glad att se oss, chefen? - Ja, Thomas.
Jag har noterat att vädret är ostadigt idag.
Ja, det är lite blåsigt.
Lite blåsigt.
Okej.
- Vad är det där? - Den senaste väderprognosen.
Och det här i mitten som rör sig västerut
är en nivå 4-tromb.
Nivå 4, är det mycket?
Herregud, Thomas. Av 5 och den ökar i styrka.
Det är redan den kraftigaste tromben som drabbat den här kusten.
Tack och lov missar den alla stora städer.
Jag förstår inte. Vad har det med oss att göra?
Härborta finns det en gård... som hyrs av Pierce Moore just nu.
- Aldrig hört talas om. - Nej, för han är revisor,
men han jobbar för Tony Markwell.
Honom har jag hört talas om.
Moore har ett ganska enkelt jobb. Han tar in stora summor pengar åt dem
och tar hand om dem tills de används i olika 'affärer'.
Pengarna väntar, grabbar. Endast en liten vaktstyrka och en revisor skyddar dem.
Då måste han jämt bli rånad.
- Skulle du råna Markwell? - Nej, men...
Precis. Men vi har en lucka här, grabbar. Tromben passerar i närheten av stället
om ungefär två timmar. Vi kan vara där om 90 minuter,
då han och hans säkerhetsstyrka borde ha flytt om de är smarta.
Eller stängt in sig i källaren om det finns en.
- Så du vill råna honom? - Det finns allt mellan
250 000 och 750 000 pund i kontanter där. Allt samlat på ett ställe.
- Hur många vakter har de? - Minst två, kanske fler.
- Och säkerhetssystemet? - Det är det fina.
Vi kan skära av all kommunikation och el i området, för de tror att det är tromben.
Vi tar oss in och ut.
Och vi har vad som i branschen kallas ett trovärdigt förnekande.
Är ni taggade?
- Jag är på. - Jag är osäker, chefen.
Det var en retorisk fråga, Tommy. Du följer med.
Gör er redo, era nollor. Vi ska på skattjakt.
Försvinn nu!
- Jag tror att jag gjort ett genombrott. - Vad har du?
Ta nästa till vänster. Sen måste vi ta oss 500 meter från tromben.
- Är det ens säkert? - Oroa dig inte, jag löser det.
Vi är säkra fram till cirka 360 meter tills den ökar i styrka igen.
Okej, så vad ska vi göra?
Jag gjorde några justeringar, så jag tror att jag kommer in på TIEns styrsystem.
- Kan du hämta den? - Så klart.
Bra jobbat, Helena. Vi hämtar den inte nu, men vi kan använda den.
- Hur då? - Som en ratt.
- Kan du köra den? - Vi kan dra tillbaka den långsamt
så den inte tar sig inåt land, utan till havs.
- Toppen, vi gör det. - Det är bara ett problem.
Banan du satte den på tar den genom ett antal hus.
- De låg nära, så de måste ha evakuerat. - Inte nödvändigtvis.
Går den över ett hus på landet förstörs det på ett ögonblick.
Intensifieras styrkan kan den rycka upp en källare.
- Då tar vi oss före den och varnar dem. - Okej.
Vi gör det. Skit också!
- Förvarna oss nästa gång, professorn. - Ja, förlåt.
- Ingen fara. - Okej, det är lugnt.
Vi är tillbaka på banan. Nästan framme.
Jag ser den.
Okej, 457 meter. Har du någon signal?
- Nej, ingenting. - Den närmar sig, 430 meter.
Ingen signal. Vänta lite till.
- Vad har vi för säkerhetsgräns? - 274 meter för att vara exakt.
- 400 meter bort. - Kom igen, Helena.
Jag har den!
- Kör lite lugnare. - Det är är inte jag.
Skicka de nya koordinaterna nu.
Skit också, den drar oss.
30... 34.
Lugn, vi kan inte förlora signalen nu.
- Är den inte där än? - Håll den stilla.
- Varför fastnar den alltid på 99? - Jag har aldrig sagt... Okej, kör!
Ja, innan det slutar riktigt illa!
Devlin!
Skit också.
Fungerade det?
- Ja. Ny kurs inställd. - Bra, vi måste varna folk.
- Då måste vi skynda oss. - Ja, gör det.
- Det är vårt ansvar. - Okej.
En av de första huskoordinaterna.
- Latitud 89. - Ge mig ett postnummer bara, Anna.
Förlåt, det är 87738.
Okej. Vi måste hinna före den.
- Vad har den för hastighet? - Den fluktuerar.
Den färdas inte i en rak linje, men rör sig just nu i 88 kilometer i timmen.
Är ni redo?
Vad i allsin dar håller ni på med? Ni vet väl att det utfärdats vädervarningar?
- Ja, det är därför vi är här. - Jag har täckt skafferiet med brädor.
Och jag och min dotter stänger strax in oss.
Nej, det räcker inte!
- Enligt vem? - Jag! Jag är meteorolog.
Vi har fyra minuter kvar.
- Ni är mitt i vägen för en nivå 4-tromb. - Jag har haft starkare pruttar, hjärtat.
Jag klarar mig.
- Vad är det som händer? - Du måste övertyga din pappa.
Vi är säkra här. Huset har stått här i hundratals år.
Det här huset kommer förstöras av vindar på 270 meter i timmen.
- Förstår du inte, det är en tromb på väg! - Som kommer tugga i sig huset
och spotta ut det! Ni måste ta er västerut mot Jefferson.
- Tromben rör sig österut. - Pappa, hör på dem. Vi måste fly.
Jag saknar körkort, men kör om du inte tänker göra det.
Det är bara dumheter.
- Anna! Helena! Dags att dra. - Kom nu.
Ser det där ut som dumheter?
Billie, hoppa in i bilen på en gång.
Skynda er!
- Vad håller du på med, Ma'am? - Anna, vi har varnat dem. Vi måste dra!
På riktigt?!
Kom igen.
Är alla okej? Det är väl ingen kvar därinne?
- Det var bara vi. Tack för varningen. - Jag är verkligen ledsen för huset.
Helena, kom nu.
- Skit också. - Vad är det?
Jag har försökt klura ut hur vi ska vända effekten.
- Finns det ett sätt? - Om det finns har jag inte hittat det.
Gregs kontrollenhet hade en säkerhetsanordning.
Han var registrerad som initiativtagare, men det misslyckades.
Misslyckades säkerhetsanordningen? Toppen.
Det har funkat i varenda studie och övning. Hur kunde jag låta det hända?
- Det gjorde vi allihopa. - Einstein skulle vrida sig i graven
- om han såg mitt arbete. - Professorn?
Tromben rör sig väl i en rak bana från det första till det andra huset?
- Mer eller mindre. - Genom skogen?
Ja.
Jag kommer ångra det, men varför undrar du?
Det finns en bensinstation på andra sidan Raslow-skogen.
Tromben verkar vara på väg dit. Borde vi oroa oss?
- Är passet stängt kan rätt på innebära... - Vad?
- Det vill ni inte veta. - Har vi tid att varna folk?
- Det är bara några kilometer fram. - Tack gode Gud.
- Bensinstationen borde ligga häruppe. - Inga spår efter tromben.
Den måste ha saktat ner, för den borde ha varit här.
Devlin?
- Varna alla, så ses vi på andra sidan. - Okej!
Är det någon därinne?
Du där! Du måste härifrån! Det är en tromb på väg hit.
En tromb! Det är farligt, ni måste härifrån! Är det någon därbak?
- Jag vet inte. - Skynda er!
Stick, sa jag! Fly härifrån!
Ni måste härifrån nu!
- Helena? Helena! - Ja?
- Är det säkrat? - Ja.
Var är Devlin?
Så vad kan hända nu, professorn?
- Vänta, vi får se. - Jag kunde inte slå av dem.
- Gasbehållarna på automaten. - Men det beror på.
Kanske inte.
Herregud...
Jag går och kollar siffrorna.
Okej, det är nog bäst att vi drar.
- Farten ökade efter att den antändes. - Den är större och intensivare.
- Varar de inte bara några minuter? - Oftast, men en i Australien
- varade i fyrtio. - Herregud.
Vi är redan uppe i en nivå 5.
- Hur långt är det till det andra huset? - Tio minuter.
- Och var är tromben nu? - Den rör sig parallellt med oss.
88 kilometer i timmen, men vi har en kort väg till det andra huset,
så vi borde hinna dit först.
- När kommer vi fram? - Om fyra minuter.
- Och tromben? - Om sex minuter.
Det är inte tillräckligt.
Okej, det finns en landsväg 45 meter till höger. Jag tar den.
- Vad? - Vi skär igenom fälten vid huset.
- Klarar fjädringen det? - Inte min, men bilens kanske gör det.
Jösses, vi borde ha köpt en Jeep.
- Det här kanske inte var en så bra idé. - Nej, det är okej. Vi hinner i tid.
Vinden börjar bli allt starkare. Har ni allt ni behöver?
- Jag sticker härifrån nu. - Gå rätt ner i källaren.
- Hallå? Vad händer? - Ni måste ge er av nu.
Ge oss av? Det är en tromb i närheten. Vi går ner i källaren.
Hör på, ni förstår inte. Den passerar rätt igenom här.
- Vad är det? - Tromben går visst rätt igenom här.
- Nej, vi måste stanna. - Det är en nivå 5-tromb.
- Ert hus klarar det inte. - Nivå 5? Dumheter!
Den har dessutom börjat brinna.
- Ger ni er inte av nu kommer ni dö. - Vi har varnat dem.
- Vi måste sticka. - Nej, inte utan dem.
Det är okej, vi följer med. - Pappa, vi måste dra.
- Ni har två minuter på er. - Ska jag hjälpa er?
Vi har inte tid! Vi måste till det andra huset också.
- Ja, vi måste dra. - Snälla, skynda er!
Pappa, skynda dig!
- Varför ger de sig inte av? - Skit också...
Pappa! Herregud! Nej!
- Kom igen! - Rör på er!
Pappa! Pappa!
Kom, skynda er in i bilen.
Vad har vi gjort?
Är du okej?
Rör mig inte! Du startade det här!
Nej, gör inte så här.
Du...
Vi räddar nästa, jag lovar.
- Vad? - Här.
Signalblockeraren är aktiverad. Jag är så redo för det här.
- Du är en jävla idiot. - Du är inte särskilt diskret, Thomas.
Jag har kollat på nyheterna och tromben har börjat brinna.
Den är på väg hitåt.
- En eldtromb? - Coolt.
- Vad? - Har vi tid att ta oss in och ut?
Ångra dig inte nu. Vi går in, tar pengarna och drar.
Vi vet inte ens om den kommer hit. Väderleksrapporter är bara gissningar.
Om någon av er funderar på att hoppa av nu, skjuter jag er själv.
Kom, vi gör oss i ordning.
- Hur är kvällen? - Seg.
- Vill du ha lite kaffe? - Ja, tack.
- Allt väl? - Jag tror det.
Vad fan?
Hallå, är det någon där?
Grabbar?
- Vad händer? - Jag vet inte.
Upp med händerna. Bort från lådan, ditt rövhål.
Vad fan håller du på med?
Vi drar bara om elen, kompis.
Grabbar, var på er vakt. Jag har ingen täckning på min telefon.
- Kom in, kan någon höra mig? - Ingen orsak.
Vad fan...
- Jag är rädd. - Lugn, det var nog inget.
Vad fan...
Vad är det här?
Vad gör ni här?
Gissa.
Den har lämnat bränder i sin väg, men ingen annan tycks ha dött.
Okej, strax framme.
Jag frågar igen. Var fan är pengarna?
Jag säger det igen. Jag vet inte vad du pratar om, det finns inga pengar.
Vi vet att du är revisor, Moore. Och vi vet vem du arbetar för.
Jag har ett kontor i Draunston. En liten verksamhet. Ni har fel person.
Jag kommer att döda henne.
Jag kan döda henne.
Det där var onödigt.
Det går bra för dig med tanke på din blygsamma verksamhet, inte sant?
Vad är det här värt? 1 miljon pund? 1,2 miljoner?
Jag har rika föräldrar.
Vad glor du på?
Skit också!
- Vakna, din idiot! - Chefen, vi har inte tid med det här.
Tyst med dig! Gå och leta.
Nu!
Riv stället!
Du hämtar bilarna och kollar däruppe, så kollar vi därnere.
Tommy!
Ja, chefen.
När jag ser tillbaka på det hade vi kunnat använda en mindre magnetisk dragenhet.
Och sänkt vätenivåerna.
Gör vi det igen kan vi kontrollera en i mindre skala.
Igen?
- Den här tekniken kan göra stordåd. - Ja, och hemska saker i fel händer.
Glöm det, Devlin, okej?
Vi är framme, stanna.
- Undrar om det är någon kvar? - De kanske redan har evakuerat.
Nej, titta, det är tre bilar.
- Vänta här, så ska jag kolla. - Skynda dig, vi har fem minuter på oss.
Underbart.
Kom igen!
Titta.
Fan också!
Var är den?
Fan också! Den finns inte här!
Vakna. Titta på mig.
- Vem fan är du? - Det spelar ingen roll.
- Det är två män därnere. - Nej, tre.
- Vad letar de efter? - Pengar.
Det finns en sax därborta på bordet. Klipp av det.
Skit också.
Skynda dig.
- De kommer tillbaka när som helst. - Okej.
Hämta en kniv i köket.
Chefen, det är Moore. Han har flytt med en tjej och är beväpnad.
- Det är ni med. Ta fast aset nu! - Det är en sak till.
Tromben närmar sig. Den är på väg.
- Och? - Vi kommer brinna.
Då gör vi det. Rör på dig!
Fan också...
Kom igen.
Ser du henne?
Var är hon?
Jag ska döda honom! Jag ska döda honom för fan!
Din jävel. Tommy!
Hallå där. Var fan är mina pengar?
- Jag har ju sagt att det inte finns några. - Var fan är mina...
- Vem fan är du? - Ingen.
Ge mig pengarna, annars skjuter jag skallen av dig.
Kom nu.
- Vad gör du? - Kom nu!
Herregud, kör!
- Kom nu, skynda dig! - Chefen?
- Jag är här. - Är du okej?
Hoppa in!
Vad fan är det som pågår?
- Var har du varit? - Spelar det någon roll?
Hoppa in i bilen.
Fan också.
Det är jag. Vi är på väg till ett säkert ställe vid havet. Det ligger nordost.
Jag skickar platsen nu. Se till att ingen följer efter er.
Ja, okej. Nordost, uppfattat.
Nordost? Vänta lite.
- Vad? - Herregud.
- Var fan är Abbot? - Flytta på dig, din idiot!
Vad fan?
- De har vapen! - Herregud!
Jag trodde aldrig dagen skulle komma, då jag sa det här.
Dags att dra på hyperdriften.
- Varför sa du inte att vi hade det? - För det blir bara en enkel resa.
- Ska vi följa efter dem? - Nej, vi vill ha pengarna.
Vi följer efter Moore.
Vilka är det och varför skjuter de på oss?
Ta ner huvudet.
- Exakt vart är vi på väg? - Jag har ett ställe vid havet.
- Det borde vara säkert där. - Varför är det här mitt liv?
Vad händer?
Vad...
Baby, vad har jag gjort mot dig?
Jag tror att hyperdriften kan ha dödat henne.
Det positiva är att jag tror att vi skakat av oss dem. Vi är nog säkra nu.
Tack gode Gud för det, men vad gör vi med Anna?
- Jag antar att vi får gå dit. - Skämtar du med mig?
Jag har kontrollen. Du får ta paddan.
FÖRSÄLJNINGSKONTRAKT
- Säg att det här inte stämmer. - Jag kan förklara.
Det förklarar sig rätt bra själv. Vad är vi nu? Legosoldater?
- Utvecklade vi vapen? - Nej, så är det inte.
Hur kan du vara så säker? Vet du vad Skylab tänker göra med den?
Vi har sett vad den kan göra med goda intentioner.
Jag tänkte bara att...
Vi litade på dig, Devlin.
- Vad tänkte du göra? Ta pengarna och fly? - Nej, dela lika med er.
- Men jag hade inte tagit emot några. - Jag vet.
Och därför skrev jag inte på.
Jag är ledsen. Det hände i ett svagt ögonblick.
De kom med ett erbjudande...
men jag tackade nej.
Jag kommer aldrig kunna lita på dig igen, Devlin.
Hur som helst har vi mer brådskande saker att göra.
- Herregud... De tar in på oss. - Skit också!
- Ta den här och visa resultat! - Vad menar du med det?
Du har väl sett hur de gör på film? Sikta på hjulen.
- Jag vet inte hur man skjuter! - Kom igen.
Tryck av bara.
Du skrämde dem.
Helvetes jävla skit!
Varför blev det så här? De kommer undan! Tänker du göra något?
Det hoppas jag, för jag ska hämta dina pengar!
Jag löser det, sa jag.
Gör det i så fall!
Fan också!
Nej!
Fan också!
Vi blev av med dem!
- Var det så spännande? - Jäklar...
Helena, vänta.
- Nej, vänta. Vi har ett stort problem. - Vad?
- De är nordösterut, visst? - Och?
- Gissa vad som är på väg dit. - Det är omöjligt.
- Det är norr om den ursprungliga platsen. - Den har ändrat sin bana.
- Den är på väg rakt mot dem. - Herregud...
Du ser inte ut att må så bra. Försök hålla dig vaken.
Jag ska försöka, men jag mår faktiskt inte så bra.
- Jag är Pierce förresten. - Anna. Trevligt att träffas.
Inte dumt för att vara första dejten, va?
Nej... Skottlossning och flykt från tromber. Jag har nog varit med om bättre.
- Varför jagade de dig? - Det är komplicerat.
- Det kan jag tänka mig. - Letade de efter något?
- Pengar. - Har du ett bankvalv under huset?
Lustigt att du nämner det. Du är inte helt fel ute.
Jag ska vara helt ärlig mot dig, Anna. Jag har stora problem med dåliga människor.
Och... jag räknar in dem i ett väldigt speciellt klientel kan vi säga
och jag hanterar tvättade pengar.
Så inget lagligt, antar jag.
Långt ifrån.
Nu när jag gjort några jobb kan jag inte längre dra mig ur
och jag vet inte vad jag ska göra. Men nog om mig, berätta om dig själv.
Om mig? Jag är ingen.
Ingen? Kom igen, var inte dum. Du räddade precis livet på mig.
Du är fantastisk.
Jag och mina kollegor spårade tromben.
Spårade den? Som meteorologer eller affärsmän?
Jag har studerat meteorologi och hade praktik hos professor Devlin.
Han är känd inom sitt område, men lite av ett svart får.
- Ett svart får? Varför då? - Han är en eccentriker med vilda idéer.
- Det är åtminstone vad folk säger. - Och vad säger du?
Jag skulle säga att han är en eccentriker med vilda idéer,
men han är en bra människa.
Så hur kom du in på det här? Tycker du om det?
Jag trodde faktiskt att jag skulle sluta idag.
- Varför då? - Devlin kan vara sarkastisk.
Jag har stor respekt för honom och han har alltid varit snäll mot mig, men...
han är så fokuserad på sitt arbete att det känns som att jag inte lär mig något.
Jag får hämta kaffet.
Jag är glad att du inte slutade idag. Och han låter ju inte allt för hemsk.
Nej... Jag blev erbjuden en annan tjänst hos en konkurrent.
- Är det bra? Ska du ta det? - Jag vet inte.
- Jag mår verkligen inte särskilt bra. - Pierce?
Är du okej?
Moore! Fan också!
Hoppa in i bilen! Vi måste komma undan tromben.
Och Nate?
Vad fan glor du på, Tommy?
- Nate då?! - Han får klara sig själv.
Fan också!
Fan också.
- Är du okej? - Jag tror det.
Bättre tack vare dig.
Så är det här ditt ställe eller ytterligare en affärsförmån?
Det är mitt, men ett arv.
Jag gillar inte att prata om det...
men jag har inte så många bra minnen härifrån.
- En del traumatiska saker har hänt här. - Jag fattar.
Mina föräldrar är också döda. De var inte heller särskilt snälla.
Men jag känner fortfarande skuld.
Skuld? Hur då?
För att inte ha varit mer ledsen när de dog, antar jag.
- Det känns värre att svika Devlin. - Det var inget svek, Anna.
Det känns så ibland.
Han är ingen fadersgestalt direkt...
utan en slags knäpp farbror eller nåt, men han är som familj.
Jag förstår det.
Det är skumt. Jag känner ett märkligt band mellan oss.
Det måste vara adrenalinet.
Kanske.
Att fly från faror ger en kick.
- Tror du att vi är säkra nu? - Jag hoppas det.
Jag vet inte hur de skulle kunna hitta hit.
Vi försöker vila tills de andra kommer.
Vi är framme.
Och där är bilen.
Anna!
- Anna? Hon är härinne! - De hittade hit.
Så skönt att du är oskadd. De sköt mot oss.
- Vilka var det? Vad ville de? - Det är en lång historia.
Jösses...
- Ursäkta, du är? - Pierce. Jag är verkligen ledsen...
Vi kanske kan vänta med presentationen. Vi måste härifrån, tromben är på väg.
- Vad? Är den på väg hit? - Ja.
- Herregud, klarar du att köra? - Jag tror det.
Toppen. Och när vi är säkra och tromben avtagit ute till havs
- kan vi spåra enheterna. - Devlin, kan du bara sluta?
- Anna, vi måste dra. - Nej...
Helena, hör på mig!
- Är du okej? - Ja, tack.
Snälla, hör på mig.
- Vi måste hämta den. - Varför inte bara låta den
- sjunka till havsbotten? - Du glömmer att den kan flyta.
- Vad skulle den vara bra för? - Vi kanske kan fullända tekniken.
Vet vi hur man ökar storleken och farten kanske vi kan dämpa en
och förhindra stor skada.
Det här gäller inte bara mig, Helena. Vi har alla ett val.
Vi kan hämta den, förstöra prototypen, radera all forskning
så att ingen kan återskapa den eller så fulländar vi och kontrollerar den.
Så vad har du beslutat?
Ingenting än.
Du vet var jag står.
Herregud!
Vem fan är du?
Du verkar inte må så bra.
De delade på sig. Du går till höger.
Tar inte vi er, så kommer tromben att göra det.
Du är långt hemifrån, Dorothy.
Och dina röda skor kommer inte rädda dig nu.
Kom, jag ska hjälpa dig upp.
Mina damer och herrar, folk i alla åldrar. Idag ska vi leka en lek.
Här har vi två dörrar. Bakom en finns den stora vinsten.
Jag snurrar runt, runt, runt.
Och ingen vet...
var vi stannar.
Inget bakom dörr nummer ett.
Vad döljer sig...
bakom dörr nummer två?
Var är du?
En dörr till.
Låt oss ha lite roligt.
Tiden är slut.
Upp med dig.
Jag har ju sagt att jag inte vet var era pengar finns.
Herregud...
Nej!
- Var är Anna? - Hon är i säkerhet.
Det är okej, det är okej...
Rör dig inte. Hör på mig, Devlin.
Jag sa hemska saker,
men menade det inte. Jag är verkligen ledsen.
Det kommer att bli bra. Jag ska inte svika dig igen.
Det gjorde du aldrig. Jag blev aldrig...
- Gråt inte, Helena. - Förlåt mig.
- Men hör på... - Du måste härifrån. Det måste vi alla.
Jag vet att du är hans flickvän eller något...
så du måste veta var mina pengar finns.
Berätta var de är, så ska jag låta dig gå.
Nu har jag dig.
Var fan är hon?
Anna, var är du? Är du okej? Han är på väg hit, vi måste dra!
Det är säkrat, vi kan...
- Anna... - Det är okej. Snälla, ta på andra sidan.
Okej.
Okej...
Vi måste ta oss härifrån snabbt.
Kom, skynda er!
Tror du att han klarar sig?
Jag vet faktiskt inte.
- Jag hoppas det. Klarar du dig? - Ja, det blir bra.
Okej, det är bäst att jag väntar på ambulansen, så att de hittar hit.
Tack.
Anna.
- Var är Anna? - Jag är här, professorn.
Du var duktig idag.
Försök att inte prata. Spara på krafterna.
Du ville prata med mig om något i morse.
- Det är inte viktigt nu. - Okej, Anna. Jag vet.
- Vad? - Min gamla vän, Malco...
sa att du skickat en ansökan.
- Jag trodde att ni var konkurrenter. - En vänlig konkurrens.
Oroa dig inte, jag gav dig en strålande referens.
- Jag är verkligen ledsen. - Nej, jag är ledsen.
Jag borde ha varit mer lyhörd.
Men jag lovar att jag är väldigt stolt över dig.
- Kan du göra mig en tjänst? - Ja, vad som helst.
Förstör allt, varenda spår av denna förbannade skapelse.
Varenda spår.
Hjälp mig att sätta mig upp.
Jag vill se det här.
Det är så vackert.
Översättning: Jon Underdahl Ordiovision Group 2023