TÄMÄN ELOKUVAN KOHTAUKSET VOIVAT JÄRKYTTÄÄ.
Downloaded from YTS.MX
KATSOJIA KEHOTETAAN KÄYTTÄMÄÄN OMAA HARKINTAA.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Michael oli isoveljeni.
Hän oli ihana lapsi, rakastava ja kiltti.
Mike oli iloinen poika.
Hyvä urheilija. Paljon ystäviä.
Hän oli kuin supersankari.
Jos minulla oli ongelmia, käännyin Miken puoleen.
Mikey oli todella terävä.
Hän oli huippuosaaja, vaikka se ei -
näkynyt päälle päin.
Luulen, että hän teki sen vain koska halusi -
saavuttaa maailman korkeimman huipun.
Mike halusi koetella rajojaan -
nähdäkseen, miten pitkälle ja korkealle hän pääsisi.
Hän kuoli 22-vuotiaana.
Hän oli nuorin Mount Everestin huipun saavuttanut britti.
BRITTI KUOLI EVERESTIN KIIPEILYENNÄTYKSEN JÄLKEEN
Hänet jätettiin yksin vuorelle.
Kamala tapa kuolla.
EVERESTIN TRAGEDIA
Parikymmentä vuotta myöhemmin -
meille lähetettiin yllättäen kuva ruumiista lähellä huippua.
Se voisi olla Michael.
Sydämeni sanoo, että hänet pitäisi löytää -
ja tuoda kotiin,
jos pystymme.
Noin sitä pitää. Katse eteenpäin.
Theodore Frederick Michael Matthewsin nimi on "Theodore".
Halusimme Frederickin ja Michaelin etunimiksi,
koska Frederick on edesmenneen isäni nimi,
ja Michael on Spennyn veljen nimi.
Olin kymmenen vuotias, kun Mike kuoli.
Varovasti. Keskity.
Tuntuu oudolta,
koska olen nyt 33-vuotias ja hän kuoli 22-vuotiaana,
joten olen paljon vanhempi kuin hän.
Hyvää työtä, T.T.
Mutta pidän häntä isoveljenäni.
Pystyn siihen.
Polje.
Kun tutustuimme toisiimme,
hän kertoi Michaelista -
suhteemme alkuvaiheessa.
Koko juttu on järkyttävä,
hyvin surullinen.
Uskon, että menetys oli hänelle vaikeampaa kuin hän käsittääkään.
Kukaan meistä ei ollut ajatellut, että ruumis voisi löytyä.
Miken kuolemasta oli pari vuosikymmentä,
ja se tuli aivan puskista.
Saimme kuvan -
ruumiista noin 8 500 metrin korkeudessa,
likimain paikassa, missä uskoimme Miken menehtyneen.
Tuntuu, että voisimme hakea hänet.
SKOTLANNIN YLÄMAA
Jos harkitsemme tekevämme sen,
meidän on vedettävä yhtä köyttä,
varsinkin äitini Janen ja siskoni Ninan.
MICHAELIN LAATIKKO
Muistatko, kun pitelimme punaisia ruusuja muistotilaisuudessa?
Tämä... Niin.
Ja paljon surunvalittelukirjeitä.
Voisin lukea tuntikausia.
Tässä on Yorkshire Post.
"Brittinuori katosi kiipeilyennätyksen jälkeen, kun myrsky yllätti."
ILO MUUTTUI TRAGEDIAKSI
Miken piti nousta huipulle 13. päivä,
mutta 14. päivään mennessä emme olleet kuulleet mitään.
Puhelin soi.
Minut pyydettiin yläkertaan.
Heti kun astuin huoneeseen,
ilmassa oli kamalaa,
kouriintuntuvaa jännitettä.
Äiti ja isä olivat täysin poissa tolaltaan.
He sanoivat myrskyn nousseen ja Miken kadonneen.
Mutta oli kulunut liian kauan aikaa,
ja tavallaan tiesin silloin, että hän oli kuollut.
Ei ole tietoa, oliko hän pudonnut railoon, pudonnut reunan yli,
vai oliko hän vain uupunut,
istunut alas ja lyyhistynyt.
Emme tainneet nauraa yhdessä perheenä -
vuosikausiin, kun olimme lapsia.
En ymmärtänyt, mitä tapahtui.
En ollut tajunnut, etten näkisi veljeäni enää.
Oletin, että vaikka hän olisi jäätynyt jääkimpaleeksi, hän sulattaisi sen.
-Rakastan tätä. -Kyllä.
-Hän rakasti tuota, hassua kyllä, Spen. -Niin.
Se on hieno kuva.
Seitsemäntoista.
Onko nyt oikea hetki?
Siitä kun on niin kovin kauan.
On täydellinen aika tuoda Mike kotiin lepäämään.
-Olla hänen kanssaan. -Hän pitäisi siitä.
Ehdottomasti.
-Ei vain meidän tähtemme. -Yli kaiken.
-Hänenkin tähtensä. -Hänenkin vuokseen.
Haluamme ehdottomasti tehdä tämän.
Mutta innostummeko liikaa -
Miken kotiin tuomisesta?
Meillä on vain rakeinen kuva.
KALLIOVUORET
KANADA
Yksi nimi Miken tutkimusretkeltä jäi mieleeni lapsena.
Se on Dave Rodney.
Davesta ja Mikesta tuli läheisiä.
He jakoivat teltan ja kiipesivät yhdessä.
Mikä tärkeintä, Dave oli viimeisiä, jotka näkivät Miken elossa.
-Dave! -Spencer!
-Mitä kuuluu? -Hauska nähdä.
Tervetuloa Albertan kotiisi.
Kiitos kutsusta.
Käyhän peremmälle.
Mieletön näköala.
Halusin näyttää palan historiaa.
Kuvasimme tämän vuonna 1999.
-Uskomatonta. -Eikö olekin?
Minulla on jotain näytettävää.
Mitä siinä lukee?
Rykäys huipulle.
Minulla ei ole videota Mikesta.
En ole koskaan -
-nähnyt Mikea videolla. -Niinkö?
Joo, haluaisin nähdä sen.
-Oletko varmasti valmis tähän? -Ehdottomasti.
-Joo. Tehdään se. -Hyvä on, tehdään se.
Onko tuo jääputous?
Tämä on Khumbun jääputous perusleirin yläpuolella -
ykkösleiriä kohti mennessä.
Tuossa on Mike.
Hyvin tehty, Mikey!
Kiitos.
Hyvää työtä.
Hän oppi sen kuin ammattilainen.
Michael testaa tämän.
Näetkö? Mike menee yli kuin tyhjää vain.
-Katsopa tuota, harppoo askelmia. -Niin, se on Michael.
Niin?
-Sujuvaa menoa. -Täysin.
-Aika hyvin. -Joo.
Miten menee, Michael?
Kävit kylvyssä toisen ryhmän jäsenen kanssa,
vai mitä?
Sinun kanssasi.
Joka tapauksessa…
Saanko näyttää?
Perhe sai sähköpostin, jossa oli kuvia ruumiista.
Voi pojat.
Everestillä. Lähettäjä uskoo, että se voisi olla Mike.
Mitä mieltä ensinnäkin olet?
Hyvä on.
Ja uskotko, että se voisi olla hän?
-Selvä. -Tässä.
-Jestas. -Siinä on ruumis.
En halua nähdä tuota.
Näyttääkö se…
Voi olla.
Tunnistin tämän heti.
Spencer, tämä on lämpöpukuni vuodelta 1999.
Voi luoja!
Prikulleen samanlainen kuin Michaelilla -
oli yllään sinä päivänä.
Olen nähnyt hänet lämpöpuvussa kuvissa huipulla,
-joten on uskomatonta nähdä se. -Aivan.
Se on outoa.
Onko se sama puku?
Tästä kulmasta katsottuna -
tämä punainen kohta, jossa on silmukka ja tarranauha…
Tuossa se on.
-Tarranauha… -Niin. Tuossa.
Sitten ehkä toteat, ettei näy mustaa hihaa.
Se johtuu siitä, ettei se ole kuvassa. Tämä peittää sen.
Eikö?
-Katsotaan sitä. -Joo.
Ja sitten on myös mustaa. Katso, näyttää tuolta.
Onko se siis ainoa kuva?
Muuta ei ole.
Voi ei. Tiedän.
Mutta voisihan se olla hän?
Saan tästä toivoa, jota minulla ei ollut aiemmin.
Koen Miken löytymisen olevan mahdollista.
Se voi toteutua.
Meidän on mietittävä,
miten teemme tämän.
Haluaisin kiivetä Everestille.
Älkää kertoko äidille. Se olisi ongelma.
En ole vuorikiipeilijä,
mutta on eräs henkilö, jonka olen tuntenut hyvin kauan -
ja jonka neuvoja arvostaisin suuresti.
LONTOO
Muistan, kun kouluaikoina olimme teatterissa.
Salissa oli neljä tai viisisataa lasta.
Sisään käveli tyyppi, joka sanoi -
olevansa nuorin Mount Everestille kiivennyt britti.
-Bear! -Hei.
Miten menee?
-Kaikki hyvin? -Joo.
Pitkästä aikaa.
-Mitä kuuluu? -Joo.
Jännittävää. Tulehan!
Kiitos.
Tämä on hauskaa, jokielämää parhaimmillaan.
Asuntovene olisi kiva tällaisena päivänä.
Palattuani Everestiltä -
vietin paljon aikaa - tutkimusretkien välillä.
Esitelmöin monissa kouluissa.
Kerran yllätyin täysin.
Istuin tovereitteni kanssa, jotka pitivät häntä mahtavana.
Muistan ajatelleeni "Veljeni on parempi".
Olin ylimielinen.
Yksi pojista kohotti kätensä itsevarmasti ja kysyi:
"Tunnetko Michael Matthewsin?"
Sanoin, että veljeni -
taisi olla nuorin huipulle kiivennyt britti.
Salissa oli hiirenhiljaista.
Hän tiesi tarkalleen, kuka Michael oli, ja se yllätti minut.
Menin halaamaan häntä -
ja sanoin vain, että hänen veljensä oli uskomaton.
Ja ennätys olisi aina hänen.
Hän kietoi kätensä ympärilleni -
ja puhui, kuinka loistava Mike oli,
miten he tapasivat ja miten pahoillaan hän oli.
Muistan sanoneeni:
"En voi koskaan täyttää isoveljesi jättämää aukkoa,
"mutta olen aina tukenasi."
Kerro, miten Everest-jutun kanssa menee.
Everest on ollut olemassa koko elämäni ajan -
ison punaisen rastin kanssa.
Haluaisin hakea hänet vuorelta kotiin.
Halusin kysyä, minne menisit.
-Jäisitkö perus… -No, ongelmana on se,
että yksi vuoren vaarallisimpia kohtia, kuten tiedät,
on kulku perusleiriltä ykkösleirille Khumbun jääputouksen läpi.
Se on kuin vesiputouksena syöksyvä vesi.
Khumbun jääputous on sellainen, paitsi että se on jäässä.
Koko, vahvuus ja päättäväisyys eivät ratkaise.
Jos on väärässä paikassa -
väärään aikaan, kun valtava jäälohkare lohkeaa,
peli on pelattu.
Tavallaan se on…
Mennäkö kuoleman kitaan alussa?
Miksi?
Päästäksesi ykkösleiriin, vähän lähemmäs?
Pysy turvassa. Älä anna egosi hallita sitä.
Jos päädyt perusleirille,
muista, että olet jo todella korkealla, 5 486 metrin korkeudessa.
On oltava järjissään.
Kiivetessä happi vähenee ja päätöskyky huononee.
Jos saat yhteyden Mikeen, kuulen hänen huutavan niin kovaa.
Vuosittain keskimäärin seitsemän Everestiä yrittävää kiipeilijää -
menettää henkensä.
Onko se riski, jonka haluaa ottaa -
yrittäessä löytää ratkaisua perheelle -
lisäsydänsurujen sijasta?
Mene perusleirille.
Ole tukena ja auta koordinoinnissa, mutta jää perusleirille.
Se on vaikeaa.
-Se on Matthews sinussa. -Niin.
Ja tajuan sen.
Mutta samaan aikaan, kuten tiedät,
yhdenkään vuoren takia ei kannata kuolla toista kertaa.
Pysy hengissä. Sinulla on monia syitä elää. Monet rakastavat sinua.
Niin.
Everestille voi kiivetä vain lyhyen aikaa vuodesta.
Ja ajoituksen osalta on heti huomattava ristiriita.
Odotamme kolmatta vauvaa. Odotan innolla vauvan tuloa,
jottei minun tarvitse olla enää raskaana.
-Istu. -Istu.
Pojan laskettu aika on lähtöni aikoihin.
Hyvä poika.
Jos kyseessä olisi ensimmäinen lapsi,
se tuntuisi pahemmalta.
Mutta ehkä ei haittaa, sillä se on kolmas lapsi?
En tiedä.
Gigi, haluatko tulla kutittamaan Theodorea?
Mene kutittamaan Theodorea.
Olisi todella hyvä Spencerille,
jos hän saisi tuotua veljensä takaisin.
Hän on varmaan -
peittänyt monia tunteita.
Veljen menettäminen niin nuorena on vaikeaa.
Ei!
Lapsuuteni oli mahtava.
Vaikka itkemistä, heikkouden ja tuskan näyttämistä -
ei paheksuttu, sitä ei vain tehty.
Perheemme ajatusmalli oli -
jos jotain sattuu, noustaan ylös ja jatketaan.
Myös äitini ajatteli niin.
Olenko nähnyt Spencerin itkevän?
Olen. Hän ei itke lapsen syntyessä,
mutta olen nähnyt hänen itkevän ehkä kahdesti.
Leijonakuningasta katsoessa.
Nähdään, possu.
-Nähdään. -Öitä.
Rakastan sinua.
Rakastan sinua, äiti.
Hyvää yötä, Gigi-karhu.
Tehty.
Mitä ajattelet matkasta?
Siitä tulee hienoa. Varmaan vaikeaa sinulle.
-Siis mikä? -Varmaan vaikeampaa kuin luulet.
Emotionaalisestiko?
Niin.
Minun pitää tunnistaa ruumis.
-Niin. -Joo.
Miltä se tuntuisi?
Jos jonkun pitää tehdä se, on hyvä, että se olen minä.
Niin.
Toivon, että se on vapauttavaa.
Toivon, että se on…
-Tiedäthän. -Luulen, että mukana on -
monia tiedostamattomiakin -
tunteita koskien hänen kuolemaansa.
On vaikeaa nähdä veljesi sellaisena.
Se olisi minulle vaikeaa.
Valmistaudu,
että voi olla vaikeaa nähdä hänet sellaisena,
mutta jonkun on pakko.
Koko juttu tuntuu jännittävältä.
Tiedämme, että Mike katosi huipun ja nelosleirin välillä.
Tämä on historian yksi korkeimmista etsintä- ja pelastustehtävistä.
Tarvitsen ainutlaatuisen etsintäpartion. Parhaan mahdollisen.
Olen ollut yhteyksissä merkittävään kiipeilijään, Nims Purjaan.
Hän kiipesi maailman 14 korkeinta huippua seitsemässä kuukaudessa.
Tästä etsinnästä tulee valtava urakka.
Se on suunniteltava huolellisesti.
Huipulle meno ei ole helppoa.
Meidän on katsottava ympäri vuorta.
Meidän on katsottava parveketta.
Meidän on katsottava pohjoispuolelle,
ja meidän on etsittävä myös tältä rinteeltä.
Merenpinnan tasoltakin etsiminen -
vaikka Football Fieldin alueella on valtava urakka,
ja tällä isolla vuorella on kirjaimellisesti kuolemaisillaan,
koska kukaan ei voi selvitä yli 8 000 metrin huipun.
Siksi sen ylittävää kutsutaan kuoleman vyöhykkeeksi.
Teemme luultavasti vähintään kaksi etsintää,
joten teemme 8 000 metrin matkan neljästi.
Laskeudumme köyden varassa, lennätämme lennokkeja -
ja suoritamme etsintöjä kuoleman vyöhykkeellä.
Tiedämme hyvin, miten vaarallinen Everest voi olla.
Jos jotain tapahtuisi Michaelia etsiville,
se ei olisi sen arvoista.
Kaikessa, mitä teemme, on riskinsä.
Olen hyvä tässä ja optimistinen.
TERVETULOA MAAILMAAN, PIKKUINEN.
Tervetuloa kotiin, pikkuveli.
Onko Otto kahdeksan päivän ikäinen, Spen?
-Kyllä vain. -Kahdeksan päivän ikäinen.
Mikä komistus jo nyt.
Ajoitus on tietenkin valitettava,
mutta kun on kiipeilykausi…
Jos emme tee sitä nyt, se siirtyy ensi vuoteen.
Olisin mieluummin perheeni kanssa,
mutta minusta tämä on hienoa.
Rehellisesti sanoen Spennyn lähtö ei tunnu hyvältä.
Ei huolta, kulta.
Pidän yhteyttä koko ajan.
Etkä pidä.
-Kylläpäs! -Olet Everestillä.
-Siellä on nyt Wi-Fi. -Selvä.
Lapset tekevät minut hulluksi, kun olet poissa,
koska he haluavat sinun palaavan.
Sängyssäni on kolme lasta.
Tämä on mielestäni hyvä asia.
Olemme takaisin ennen kuin huomaatkaan.
Toivottavasti Miken kanssa.
Toivottavasti löydät.
Odotan innolla, että se on ohi.
-Minun tulee ikävä sinua, kulta. -Ja minun sinua, Spenny.
Palaa kolmen viikon päästä.
Palaan heti, kun löydämme hänet.
Se ei vie kauaa, älä huoli.
HIMALAJA
On mahtavaa tuntea maata jalkojen alla.
Tänne tuleminen on vaatinut paljon ajattelua.
-Tässä. Tervetuloa Nepaliin. -Kiitos.
-Nautitko lennosta? -Nautin, veli.
Hyvä. Joo. Mennään.
Sonam, oppaani, on fantastinen.
Tuntuu hyvältä olla hyvissä käsissä.
-Tässä on tiimi. -Niin.
Tämä on tiimimme, joka tulee kanssamme perusleirille.
Vahva.
Napatkaa reppunne, niin mennään.
Kiitos, veli.
Leirille on kahdeksan päivän matka.
Sen aikana totuttelemme korkeuteen -
ja menemme samaa reittiä kuin Mike.
Odotan innolla saada kokea, mitä hän koki viimeisinä päivinään.
-Nuo ovat rukouspyöriä. Niin. -Rukouspyöriä?
Ne tuovat onnea.
-Pitäisikö toivoa jotain? -Toivo pois.
Mike meni Everestille Jamie Everettin kanssa.
Työskentelimme samassa toimistossa Lontoossa.
Eräänä iltapäivänä Mikey istui pöytänsä ääressä.
Hän nakkasi eteeni esitteen ja kysyi,
kiipeäisimmekö Everestille.
Muistan sen elävästi.
Hän katsoi minua ja sanoi: "Hyvä on".
Olimme tehneet juttuja ennenkin.
Kiipesimme Sveitsissä -
ja menimme Etelä-Amerikan Aconcaguaan.
Jamie Everettin erityishaastattelu ykkösleirillä klo 9.
Kutsuimme häntä häräksi.
Kuin vanha härkä, hän lähti hitaasti liikkeelle -
ja sitten jatkoi jatkamistaan.
Sitten menimme Everestille.
Matka Miken kanssa oli uskomaton,
kuin olisi ollut omassa National Geographic -elokuvassa.
Heidän piti kävellä sopeutuakseen, joten liityin mukaan.
Jayne ja minä olimme juuri kihlautuneet.
Meillä oli videokamera.
Ihastuttavaa.
Olemme Chaurikharkassa,
ja tämä on se pieni mökki, jossa yövymme tänään.
Tallensimme avioliittoa edeltäviä aikoja.
Kello on varttia yli kaksi. Olemme edistynyt joukko.
Mike saapui aina ensimmäisten joukossa.
Mutta Mike tuli tänne noin tunti sitten.
Edistyneempi joukko.
Olimme uupuneita. Mike oli jo käynyt suihkussa ja oli valmiina.
Minä olin aina se lihava ja hidas.
Mikey meni aina ylös vuorta -
kuin rotta viemäriputkea pitkin.
Jakit todella kulkevat sillan yli.
Ilman käsiä.
Miken mukaan se on kuin poreallas.
Varmaan sama täälläkin.
Onpa raikasta.
Mike valitsi hyvän uintipaikan.
Olemme lähellä Namchea.
Uskomatonta. Miten tänne toimitetaan tavaraa?
TERVETULOA NAMCHE BAZARIIN
Pääsimme perille!
Hienoinen kiipeäminen mäkeä ylös.
Muistan saapumisen sinne. Hieman sivistyksen parsissa oloa.
Tuohan on kunnon apteekki.
-Niin on, joo. -Villiä.
Tässä Jamie ja Mike pelaavat biljardia Namchessa.
Kuulemma maailman korkeimmalla sijaitseva biljardipöytä.
Luin siitä opaskirjoista.
Luulin sitä uima-altaaksi.
Oikein hyvä.
En odottanut patikoinnin olevan näin rauhallista.
Luulin sen olevan päättäväistä menoa,
tylsä osuus,
mutta olen aivan ällikällä lyöty näkemästämme.
Kohta Everest näkyy.
Tuoko -
-vai tuo vasemmalla? -Keskellä oleva,
näyttää pyramidilta.
Siinä se on.
Ensimmäinen näkymä maailman korkeimmalle vuorelle.
Oli heti selvää, että tämä on iso juttu.
-Täydellistä. Niin. Anna hali, veli. -Se on kaunis.
-Niin. -Olemme täällä.
-Vihdoinkin. -Fantastista.
En ole ollut näin lähellä Michaelia 23 vuoteen.
Kun tietää, että Mike on paikalla,
alkaa tajuta tämän merkityksen.
Näette, miten nopeasti tuuli puhaltaa.
Tuulen nopeus on luultavasti miltei 45 m/s.
Tämä on Tengbochen luostari. Ja tuossa on joku urpo.
Luulen, että he olivat halukkaita -
tekemään asiat oikein ajatellen,
että onni olisi siten suotuisampi.
Heille oli tärkeää saada munkkien siunaus.
Se oli ikään kuin siirtymäriitti jatkomatkalle.
Siihen ei suhtauduta kevyesti.
Rukous tuntui lähes välttämättömältä,
ja huomasin rukoilevani onnistunutta matkaa -
ja että löytäisimme Miken.
Hän oli vahvasti ajatuksissani.
Nurkan takana on muistomerkki -
Everestillä kuolleille.
Kaikille vuorella eksyneillekö?
Niin.
Onpa suloinen.
Tuo päivämäärä.
Jestas, 1920-luvulta asti.
1922 on varhaisin merkintä.
Niin.
He olivat kaikki sherpoja.
8. kesäkuuta 1924. George Mallory, Andrew Irvine.
Onpa niitä paljon.
Tuossa. Michael Matthews.
-Britti, 13. toukokuuta. Sonam, katso. -Niin?
-Tässä on veljeni. -Niinkö?
-Michael Matthews! -Michael Matthews.
Britti, 13. toukokuuta. Se olisi ensi viikon lopulla.
-Niin on, joo. -Kuvittele, jos löytäisimme hänet -
13. toukokuuta. Se olisi mahtavaa.
Perheemme on ollut pakko elää Miken kuoleman kanssa.
Nimen näkeminen kylmässä metallissa nostatti vanhat tunteet pintaan.
Eräänlaista vihaa siitä, miten Mike kuoli.
Perusleiri.
PERUSLEIRI
Se on valtava, kuin kaupunki.
No niin, tehtävä alkaa nyt.
-Heippa, veli. -Heippa, veli.
-Suurkiitokset kaikesta. -Lykkyä tykö.
Koko Nepalin paras opas.
Nähdään.
-Nähdään. -Kyllä.
Turvallista kotimatkaa.
-Turvallista matkaa. -Samoin.
Veli.
-Minä lähden. -Selvä.
-Hieno leiripaikka. -Niin on.
Se on uskomaton.
No niin, Spence.
-Hei, miten menee? -Hei.
Tervetuloa suunnittelemaan.
Haluan aloittaa kiittämällä teitä, että osallistutte tähän tärkeään -
etsintä- ja pelastustehtävään.
Se merkitsee meille paljon.
No niin.
Mike katosi -
etelähuipun ja tämän alueen välillä.
Parveke on 8 450 metrin korkeudessa,
ja etelähuippu on, kuten näette,
8 750 metrin korkeudella. Alue on valtava.
Kun pääsemme asemiin, lennätämme lennokkia.
Meillä on Suman ja Brodie.
-Hienoa. -Suman on jo ollut -
8 600 metrissä, joten hän on sopeutunut ilmastoon.
Mahtavaa. Kiitos.
Voimme lennättää lennokkia 500 metrin päästä lähtöpaikastamme.
Nelosleiristä meidän pitäisi päästä parvekkeelle.
Voimme lennättää lennokkia vuoren lähellä.
Mahtavaa. Hän oli pukeutunut noin.
Sama reppu, puku, punainen untuvapuku,
tismalleen samanlainen kuin tämä. Tätä siis etsimme.
Väri on tietenkin haalistunut.
Nyt se on erivärinen,
mutta näette, missä merkit ovat.
Happijärjestelmä oli venäläinen, pullo brittiläinen tai amerikkalainen.
Se oli harmaansininen.
Mustat saappaat -
ja sininen North Facen pipo, jossa oli musta reunus.
Hänellä oli ruostumattomasta teräksestä tehty Rolex,
tällainen ranneke.
Tämän kaltainen kello vasemmassa ranteessa.
-Tätä siis etsimme. -Jep.
Takana on kuva, joka saattaa olla hän.
Joku otti sen vuonna 2017, mikä on osasyy siihen,
miksi uskoimme löytävämme hänen ruumiinsa.
Nämä miehet sanovat, että kuva on parvekkeen alapuolelta.
-Alapuolelta. -Mutta tämä mies -
sanoo sen olevan intialaisen miehen ruumis.
-Kenen? -Intialaisen, ei meidän.
-Se ei ole hän. -Se ei ole hän.
Siinä meni kertaheitolla -
ainoa johtolankamme Mikeen.
Oli kuulemma intialainen kiipeilijä.
Kukaan meistä ei tiennyt varmasti, oliko se Mike.
Johtolanka oli lupaava.
Me etsimme kaikista -
-mahdollisista paikoista… -Niin.
…parvekkeen ja etelähuipun väliltä -
ja etenemme askel kerrallaan.
Se olisi mahtavaa.
Onnea matkaan.
Luotan siihen, että tiimi on mahtava -
ja tutkii koko etsintäalueen.
Onnea matkaan, veli.
Jos Mike on näkyvillä, he löytävät hänet.
On tärkeää pysyä positiivisena.
Pitää vain etsiä tarkemmin.
On huomioitava monia tekijöitä.
Korkeus, sääolot,
montako etsintäkertaa teemme kuoleman vyöhykkeellä.
-Kiitos. -No niin, kamu, pidän yhteyttä.
-Moikka, Spencer. -Ole varovainen.
-Tuo heidät alas. -Niin.
-Heippa, veli. -Hei, veli.
-Ole varovainen. -Joo.
Heti alussa on röykkiö jäätorneja,
jotka romahtavat varoittamatta.
KHUMBUN JÄÄPUTOUS
Khumbun jääputous on vaarallinen, mutta uskomaton.
Se on jääjoki, joka virtaa keskimäärin metrin päivässä,
mutta voi olla liikkumatta kymmeneen päivään.
Yhtäkkiä se voi syöksähtää alas -
ja viedä mukanaan.
Siksi lähdemme aikaisin, kun kaikki on vielä jäässä.
Koskaan ei tiedä, mitä tapahtuu.
Ovatko eiliset vaakatikkaat murskana.
Tai jos pystyköysi -
onkin pudonnut maahan.
Sitä ei voi tietää.
Mike ja minä nautimme siitä alueesta.
Hei, Michael.
Hei.
Eikö olekin mahtava?
Korjasitko nämä tikkaat?
Kyllä. Ne ovat vähän tällaiset…
Niin.
Ne ovat nyt kunnossa. Katsotaan, onko hän.
Hienoa!
Mitä mieltä olet, Mike? Vaikuttaako hyvältä?
-Aika lailla. -Joo.
Khumbun jääputouksen jälkeen -
aloitatte hitaan nousun kohti kakkosleiriä.
Se on Hiljaisuuden laakso.
HILJAISUUDEN LAAKSO
Ja tiedätkö,
kutsumme sitä paistinpannuksi, koska se on niin kuuma.
Auringonsäteen osuessa lumeen ja heijastusten alkaessa -
tulee epämukavat oltavat.
-Tyyntä, aurinkoista, liian kuuma. -Ei tuule.
Olen läpimärkä hiestä.
Kiipeilijät polttavat suunsa auringossa,
sillä he haukkovat henkeään -
ja UV-säteet polttavat suulaen.
Sen voi antaa tehdä hulluksi tai sitten voi pitää hauskaa.
KAKKOSLEIRI
Olemme iloisia kakkosleirille pääsystä.
Oikealla on kupolitelttamme.
Mike Matthews ja minä jaamme sen.
Kakkosleiriltä kolmosleirille mentäessä jää voi olla 30:sta 90 asteen kulmassa.
Jestas, se on rankkaa.
Ei energiaa, pitää syödä ja juoda.
Tämä on hyvää.
Meidän pitää mennä Lhotsen seinämän läpi. Se on tosi jyrkkä.
Haasteeni on saada nuo kaksi köyttä pitkin -
tuonne asti.
On vaikeaa kävellä ilman happea 25 kilon kuorman kanssa.
Laitoimme juuri hapen päälle.
Ero on valtava.
Korkeus on uskomattoman rankkaa.
Kävi selväksi, että Jamiella oli vakavia ongelmia.
Aloin saada aivoödeemaa.
Keho alkaa valuttaa nestettä aivoihin.
Se aiheutti hänelle yhä enemmän kipua.
Jalkani lakkasivat toimimasta, enkä voinut istua.
Meidän piti laittaa Jamie Gamov Bagiin.
Läpinäkyvä pikkuikkuna, jottei tunnu -
kuin olisi arkussa.
Jamie on ollut kammiossa vartin verran.
Se simuloi matalampaa korkeutta,
aivan kuin hänet olisi lennätetty alas.
He tekivät sitä viisi tai kuusi tuntia.
Kun nousin kammiosta, ajattelin: "Jos jään tänne, kuolen."
Nyt riitti.
Hän ei halunnut lopettaa kiipeämistä, mutta hänen oli pakko.
Kokosin joitakin tavaroita ja hyvästelin Miken.
Se oli siinä.
Palaaminen oli hänelle vaikeaa.
Olemme lähellä Keltaista vyöhykettä.
Sieltä jatkamme Geneven kannukselle ja Eteläsolaan.
Kun pääsee Eteläsolan alkuun, on ihan "Ei hitto".
NELOSLEIRI
En koskaan unohda, kun näin nelosleirin ensimmäistä kertaa.
Se ei ole ihmisen paikka.
Siellä näkee ihmisiä selviytymismoodissa.
He eivät välitä mistään.
He haluavat vain levätä teltassa.
Sitä on huolissaan elämästä.
Maapallolla on vain 14 vuorta,
jotka ovat yli 8 000 metrin korkuisia.
Sitä kutsutaan kuoleman vyöhykkeeksi.
Siellä ei yksinkertaisesti voi pitää ihmiselämää yllä,
vaikka saisi kuinka paljon lisähappea.
Se on vain ajan kysymys.
On ollut lepopäivä, vaikka hermot ovat olleet kireällä,
mikä ei ollut kovin rentouttavaa.
Happipullojen määrä on suuri huolenaihe.
Samoin paineensäätimet, hengityssuojaimet ja muut.
Muutamalla meistä oli suuria huolia hapen suhteen vuorella.
Heidän oli määrä saada venäläisiä happijärjestelmiä,
mutta kävi niin, että happijärjestelmä oli venäläinen,
mutta brittiläiset ja yhdysvaltalaiset pullot eivät sopineet järjestelmiin.
Valmistaudumme varmistamaan, että kaikki osat sopivat.
Happi on valmiina, on upouusi maski -
ja paineensäädin, mutta sitä ei ole vielä kytketty.
Perusleirillä sanotaan,
että pienellä viilauksella -
paineensäätimen pitäisi toimia.
Tämä on ollut melkoinen päivä. Henki kyllä pihisi.
En tiedä, olisinko selviytynyt -
ilman hyvän ystäväni Mike Matthewsin kannustuspuhetta.
Miten voit?
Ihan hyvin.
-Niinkö? -Kuiva ilma yskittää hieman.
Daven keitto auttaa varmasti.
Onko jotain lisättävää katsojille?
Vain että tämä keitto näyttää mahtavalta.
-Katsotaanpa. -Joo, loput keitosta.
Taidamme olla valmiita syömään.
Sitten menemme nukkumaan ja jatkamme kohti huippua.
Hei, Michael.
Mike olisi taatusti ollut innoissaan -
ja valmiina kiipeämään huipulle.
Ehkä myös hermostunut tai jopa peloissaan.
Ainoa lohtu on, ettei hän voinut tietää -
kuolevansa vain tuntien kuluttua.
Noin klo 22 aikoihin -
oli aika valmistautua lähtöön.
Kiipesin Denisin kanssa.
Tärkeä päivä. Toivottavasti sää suosii.
Hienoa.
Denis ja minä pääsimme ylemmälle vuorelle muita kahta rivakammin.
Huipulla -
katsoin alas alapuolellani olevaa maailmaa -
ja näin pilvien kuplivan alhaalla.
Se oli pata.
En unohda koskaan -
hetkeä, jolloin näin Miken Hillaryn askelmien juurella.
Olin matkalla alas, ja hän oli yhä matkalla ylös.
Hän katsoi minua silmiin ja minä häntä.
Hän kysyi: “Onnistuitko, kamu?”
Sanoin: "Tottakai. On sinun vuorosi."
Menin etelähuipulle, ja jokin käski kääntymään ympäri -
katsomaan häntä vielä kerran.
Hän oli juuri päässyt Hillaryn askelmien huipulle.
Hän tuntui kääntyvän samaan aikaan kuin minä.
Katsoin ylös ja peukutin.
Hän teki samoin.
Vilkutimme.
Luulin, että vilkutus oli "Nähdään pian, ystäväni",
ei "Hyvästi".
Inhoan tämän kuvan katsomista.
Näen vain nuoren miehen,
joka on menettämässä henkensä.
Hänellä on selvästi vaikeaa.
Hän ei saa henkeä.
Hän on tuskissaan.
Hän kirjaimellisesti tarrautuu johonkin,
jonka tiedän nyt rukoushuiviksi.
Hän tarrautuu näihin viimeisiin toivon säikeisiin.
Se vaivaa minua.
Vihaan tätä kuvaa.
Kello on 5.15 toukokuun 14. päivänä.
Pitäisi olla elämäni onnellisinta aikaa.
Makaan tässä -
ajatellen Mikea.
Hän oli 22-vuotias.
Paras saamamme selitys -
oli se, että hänen oppaansa kulki hänen edellään ja alapuolellaan,
koska tuuli oli niin kova.
Etelähuipun ja parvekkeen välillä -
opas kääntyi ympäri, eikä Mikea näkynyt missään.
Minusta koko juttu on yhä täysin epäoikeudenmukainen.
Haluaisin vain päästä sen yli -
ja yhtä aikaa pitää siitä kiinni.
Olen pahoillani, Mike.
Toivon sinulle rauhaa.
Voi luoja.
Olemme nelosleirillä Eteläsolassa.
Tuolla ylhäällä on etsintäalueemme.
Olen varma, että jos Mike on näkyvissä,
löydämme hänet.
ETSINTÄALUE
ETELÄHUIPPU
Tämä on etelähuippu.
Tässä on parveke, ja tämä alue -
tunnetaan nimellä Triangular Face.
Vuorella on paljon resursseja.
Meillä on lennokki.
Meillä on kymmenen kokenutta paikallista sherpaa.
Tämä on täysimittainen etsintätehtävä -
8 000 metrissä.
Ei ole järkeä lähettää poikia satunnaisiin suuntiin -
tietämättä, missä vihje on.
Lennätämme lennokkia tuntikausia,
sillä emme tiedä, missä ruumis on.
Suman on mennyt edeltä.
Hän lennättää lennokkia ensin 8 300 metrin korkeudella.
ETSINTÄALUE
Työskentely 8 000 metrin korkeudella on jotain, mitä ei voi edes kuvitella.
Se vaatii valtavasti energiaa ja voimaa.
Ihmisillä on vaikeuksia ottaa iPhone taskustaan -
ja ottaa vain yksi kuva.
On vaikea erottaa ruumiita kivistä.
Etelähuippu on tässä. Ehkä jossain täällä.
Nimsdai, kuuletko minua? Loppu.
Etsimme tuloksetta lennokilla -
kolmen pariston edestä.
Meidän on siirryttävä.
Tunnistusprosessi alkaa tuntua -
aika vaikealta.
Punainen puku voi olla minkä värinen tahansa,
oranssi, pinkki, valkoinen, harmaa.
Haluatko kokeilla kanavaa 15? Loppu.
Nelosleiri perusleirille, Spencer?
Spence, kuuletko?
Olemme juuri menossa yli -
voidaksemme lennättää lennokkia parvekkeelle.
Taisimme löytää jotain.
Tuon kallion yli.
Menen lähemmäs.
Siellä on ruumis.
Kiinnitä vaijerit tuonne ja laskeudu tuonne katsomaan.
Etsimme reitin ulkopuolelta, joten riski on valtava.
Nämä ovat Millet-saappaat. Väärä merkki.
Se ei ole Michael.
Lennätetään lennokkia ja etsitään kauempaa.
Brodie, Nims, kuuletteko? Loppu.
En kuule mitään. Loppu.
Säästä lennokin paristoja.
Tuolla on toinen ruumis.
Hitto vie.
Jääraudoilla.
Ei.
Aivan eri ruumis.
Tuo ei ole Michael.
Mennään takaisin.
Nims, oletko se sinä?
Santos, voitko pyytää kakkosleiriä kysymään 15-20 minuutin välein -
nelosleiriltä, mitä tapahtuu?
Välitän viestin.
-Pidän sinut ajan tasalla. -Kiitos.
Emme voi tehdä muuta.
Värit ovat haalistuneet.
Stemmaavatko värit?
Värit ovat haalistuneet pois.
Kaiva vähän ja katso.
Suman välitti viestin.
Kaikki ovat mukana tehtävässä.
-Kaikkiko? -Niin.
He taisivat nähdä jotain.
Saapas voisi stemmata.
Vaikuttaisi olevan yhteensopiva.
Jos kengät ovat samanlaiset, minä tulen.
Onko tietoa ruumiista? Onko lennokki nähnyt ruumiita?
Kuulemani mukaan tulos voi olla positiivinen.
-Anteeksi? -Saamme ehkä positiivisen tuloksen.
Onko se tämä?
Jatka etsimistä.
Tuo jalka hämmensi meitä.
Tämä on vanha saapas ja vanha asu.
Yritämme löytää käden, jossa olisi hänen kellonsa.
Se on täydellinen todiste.
Nelosleiri perusleirille. Spencer. Mingma tässä, kuuletko minua?
Loppu.
Hän soitti radiolla nelosleiristä.
Vastasin. Hän sanoi löytäneensä ruumiita.
Sitten yhteys katkesi.
Yhteyksiä ei ole ollut koko päivänä.
Perusleiri, nelosleiri kuittaa.
Kuittaan. Miten menee?
Haluan kuulla, miten teillä menee.
Meillä kaikilla menee hyvin.
Mahtavaa. Löytyikö mitään?
Kolme ruumista.
Yksi niistä vastaa tuntomerkkejä.
Voi luoja.
Heillä on kello.
Luuletko, että se on hän?
Kello oli johtolanka.
Se ei ole Rolex.
Selvä, kiitos.
Selvä.
Joskus villi optimismini -
on haitaksi. Se vain…
Toivoin selkeää "Löysimme hänet!" -tulosta.
Olin täysin varma, että löytäisimme ruumiin,
mutta niin ei käynyt.
Turhauttavaa.
Olen pahoillani.
Jos joudumme palaamaan kotiin ja jättämään hänet vuorelle,
kaikki on turhaa,
täyttä farssia.
Se ei ole hyvä juttu.
Kun lunta on vähemmän, ehkä meillä on mahdollisuuksia.
Tulemme ensi viikolla katsomaan uudestaan.
Toivottavasti löydämme Michaelin.
Siinä hän on.
-Miten menee? -Hyvin.
Oletko kunnossa?
-Olen. -Hyvä.
Veljeni.
Kiitos.
On satanut paljon lunta,
ja koko vuori on lumen peitossa.
Niin.
-Kaikki hyvin? -On.
Hyvä, että olet turvassa. Todella hienoa.
On mahdollista, että he kävelivät Miken ohi,
mutta jos hän on lumen alla, niin hän on lumen alla,
emme voi olettaa, että he haravoivat vuoren.
-Oletko kunnossa? -Olen.
Haluan käydä tallenteet läpi siltä varalta, että näemme kengän tai hanskan.
Mitä tahansa, mikä voisi johtaa uuteen johtolankaan -
seuraavalle etsintäkerralle.
-Tämä on Eteläsola. -Niin.
Tämä on etelähuippu.
-Onko? Ovatko nuo ihmisiä? -Tietysti ovat.
Mitä?
Niin. Näemme ihmisen, tässä kiipeilijä, tässä kiipeilijä.
Voi luoja. Se on valtava.
Etsimmekö siis tuon kokoista ruumista?
Ne ovat kuin täpliä.
Nuo kaksi osaa ovat…
-Ihminen. -Niin.
Ymmärrän nyt vaikeuden.
Lennokin lennättäminen ei tuota toivomiamme tuloksia.
Ruumiita pitkin vuorta, paljon johtolankoja tunnistettavaksi.
Tämä ei ole helppo juttu.
Meillä on yhä ideoita kokeiltavana,
mutta karu todellisuus on se,
ettemme mahdollisesti löydä Mikea.
Löytyminen ei ole itsestään selvää.
Muiden ruumiiden löytyminen -
sai minut tajuamaan, että monet perheet ovat samassa tilanteessa kuin me,
ilman mahdollisuutta tuoda rakkaitaan kotiin.
Kaksi nepalilaista kiipeilijää, kiipeilijä Yhdysvalloista,
Kiinasta, Etelä-Koreasta, Uudesta-Seelannista,
vielä yksi nepalilainen.
Vuorella on vielä paljon ruumiita.
Alkaa tuntua siltä, että jollemme löydä Mikea,
ja koska meillä on resursseja auttaa toista perhettä,
meidän pitäisi ehdottomasti tutkia asiaa.
Mietin vain, onko siinä mitään järkeä -
vai onko liian vaarallista -
kuljettaa toinen ruumis,
sherpa, jonka perhe haluaisi saada.
Satutko tietämään ruumiita, joiden kanssa voisimme auttaa?
Loistava idea.
Jotkut ihmiset, jotkut perheet,
eivät onnistuisi hakemaan ruumista.
Etsitään yhä Mikea,
mutta yritetään myös auttaa jotakuta muuta.
Niin.
Olen toiveikkaampi toisesta etsinnästä,
sillä kesä lähestyy.
Jos sää on tällainen, lumi tietysti sulaa -
ja ruumis löydetään.
Mutta kuumuus ja muu on vaarallista.
Khumbun jääputous sulaa.
Se voi murtua mistä kohtaa tahansa.
Jos en löydä Michaelia,
miksemme tekisi hyvän teon matkalla alas?
Mutta se pitää suunnitella heti, koska miehemme eivät voi -
mennä taas Khumbun läpi.
Pääasia on yhä löytää Michael.
Jos se ei ole mahdollista,
hyvänä vaihtoehtona vaikuttaa olevan pelastaa ruumis,
jonka sijainti on tiedossa.
Mikella oli vahva yhteys sherpayhteisöön viimeisinä päivinään.
Kävin listani läpi ja löysin Wang Dorchin sherpan,
joka kuoli viime vuonna.
Nimsin tiimin mukaan hänen ruumiinsa on nelosleirin ulkopuolella.
He tuntevat myös hänen veljensä Katmandussa.
-Namaste. -Namaste. Mingma?
Kyllä, nimeni on Mingma Sherpa. Hauska tavata.
Spencer. Mitä kuuluu?
Spencer, hauska tavata.
-Kiitos. -Ole hyvä ja istu.
-Mitä kuuluu? -Tässä on äitini.
-Hauska tavata. -Selvä.
Hän on veljeni.
-Kiitos. -Ole hyvä.
Voitko kertoa, mitä veljellesi tapahtui?
Missä hän katosi? Miten hän kuoli?
Viime vuonna veljeni kiipesi Mt. Everestille venäläisen ryhmän kanssa.
-Niin. -Hän kiipesi huipulle menestyksekkäästi.
Hän kuoli alastulosmatkalla nelosleirillä.
-Ikävä kuulla. -Kiitos paljon.
Oletteko yrittäneet pelastaa hänet, tuoda alas?
Olemme hyvin köyhiä. Se ei ole mahdollista meille.
Emme saaneet sponsoria,
koska Nepalin vakuutusyhtiöt ovat hyvin heikkoja.
-Häntä ei voi tuoda alas. -Selvä.
Kuinka vanha olet?
-Olen nyt 33-vuotias. -Niin minäkin.
-Sama. -Niin.
-Selvä, sama. -Samoin.
-Ja olemme molemmat menettäneet veljemme. -Niin.
23 vuotta sitten olin 10-vuotias, ja hänkin kiipesi huipulle -
ja kuoli matkalla alas.
Minä ja perheeni olemme yrittäneet löytää hänet.
On osoittautumassa hyvin vaikeaksi -
-löytää hänet. -Kyllä, hyvin vaikeaa löytää.
-Koska 23 vuotta on hyvin pitkä aika. -Niin.
Kuulin veljestäsi ja pojastasi.
Jos emme löydä Michaelia,
-voimmeko auttaa sinua? -Kauniisti ajateltu.
Jos mahdollista, haluaisimme tutkia mahdollisuutta -
hakea hänet kotiin.
Pysy täällä.
-Murhetta. -Ei hätää.
Ei hätää.
-Sama juttu äidilläni ja isälläni. -Samoin.
-Hyvin tuskallista. -Samoin.
-Anteeksi, jos loukkasin äitiäsi. -Ei se mitään.
-Hyvin tärkeää. -Niin.
Voitko kertoa lisää Wang Dorchista?
Veljeni vaimo kuoli kaksi vuotta sitten.
Hänellä oli syöpä.
Hänellä on kolme lasta.
Yksi lapsi on 9-vuotias, toinen 7-vuotias -
ja kolmas on nyt 6-vuotias.
Pidän tästä kuvasta. Voinko näyttää?
-Toki. -Kyllä, tämä on… Täällä.
-Kappas vain. -Hyvää syntymäpäivää.
-Oliko hänen syntymäpäivänsä äskettäin? -Oli.
-Ja sinä sait tämän? -Kyllä.
Pystyn huolehtimaan kolmesta lapsesta.
-Onko hän sinun lapsesi? -On, pikkuinen.
Hei.
Niin. Kas, miten söpö.
Hei.
En voi taata mitään.
-On useita tekijöitä. -Niin.
Etsimme yhä Mikea.
Niin.
Jos voimme auttaa, Michael olisi halunnut sitä,
-samoin perheemme. -Niin.
-Kiitos paljon. -Eipä kestä.
Minusta meidän pitäisi tehdä näin.
KHUMBU TOINEN ETSINTÄKERTA
Tämä on viimeinen mahdollisuutemme.
Miken veljenä haluaisin löytää Miken.
Siinä se pilkistää.
Näen kaiken. Huipun, etelähuipun,
jopa parvekkeen, Triangular Facen.
Eikä lunta ole juuri lainkaan.
Suotuisat olosuhteet etsinnälle.
Brodie on valmiina laukaisemaan lennokin.
Selvä.
Viime aikoina olen pohtinut usein,
miltä tuntuisi löytää Mike.
En ole koskaan keskustellut kenenkään kanssa -
Miken kuoleman vaikutuksista itseeni.
Se voisi olla jotenkin vapauttavaa.
Mikä tuo on?
Keltainen oikealla.
Mennäänkö katsomaan?
Se on vain happea.
Onko tuolla alhaalla jotain?
Se on pelkkä teltta,
ei muuta.
Aamun sää oli hyvä, joten lennätimme lennokkia kuusi kertaa.
Nyt sää huononee.
Tässä lumisateessa en voi lentää lennokkia.
Olemme nyt -
noin 8 500 metrin korkeudessa.
Täällä on vaikea olla.
Tiimini ovat täällä parvekkeella.
Lennokin kanssa ei tullut tuloksia,
joten tiimini laskeutuu tuonne.
Kauden lopulla etsimisen tarkoituksena on,
että lunta olisi vähemmän.
Nyt sataa lunta.
Spence, Nimsdai tässä. Radiotarkistus.
Selvä, Nims.
Spencer, lunta on satanut paljon.
Meillä on taas tosi huono tuuri.
Mutta tarkistimme alueen, josta olit huolissasi.
Siellä ei ole Michaelin ruumista.
Loppu.
Sanoitko, ettette löytäneet Michaelia?
Emme.
Uskotko, että sinä ja tiimisi olette tehneet -
aivan kaiken -
Michaelin etsimiseksi?
Sataprosenttisen varmasti.
Tämä oli toinen etsintämme. Nyt lopetamme Michaelin etsimisen -
ja siirrymme varasuunnitelmaan luvallasi.
Saanko vahvistuksen? Loppu.
Jos suosittelet siirtymistä varasuunnitelmaan, se sopii minulle.
Kello käy, ja olemme yhä 8 000 metrissä.
Jatkamme eteenpäin.
Hei, kulta.
Löysittekö hänet?
Emme.
Etsintä on ohi.
Ja…
Michaelia ei löydetty. Se on hyvin surullista.
Niin.
-Sitä se on. -Luulin, että löytäisit hänet.
Äitisi varmaan järkyttyy pahoin.
Minua itkettää, kun ajattelen äitiäsi.
Luulin, että soitit kertoaksesi löytäneesi hänet.
Hän taitaa järkyttyä pahasti.
Haen nenäliinan.
Miten voit?
Olen vähän lannistunut.
Tarkoitan…
Mitä seuraavaksi? Aiotteko noutaa Sherpan?
Kyllä. Wang Dorchin noutaminen -
on hyvin vaarallista ja monimutkaista, mutta helpompaa kuin Miken löytäminen.
Tiedämme, missä Wang Dorchi on.
Se on hieno asia.
Suren vain Miken puolesta.
Emme odottaneet tällaista tulosta.
Tuntuu niin pahalta äitisi puolesta.
Kun näin Voguen itkevän noin…
En odottanut sitä.
En ajatellut, että tällä reissulla -
epäonnistuminen satuttaisi ketään.
En halua itkettää äitiäni.
Vogue sanoi: "Muista, että on kyseessä on vain hänen ruumiinsa, ei sielunsa."
Minusta tuntuu, että petimme -
hänen sielunsa.
Puvun, saappaiden, varusteiden -
sekä saamiemme tietojen perusteella -
tämä on Wang Dorchi. Se on vahvistettu.
Sido se nopeasti köydellä.
Wang Dorchin ruumis on imenyt itseensä paljon jäätä.
Jos hänen kehonsa painaisi vaikka 65 kiloa,
se oli yli 200 kiloa.
Todella vaikeaa.
Tämä kivinen kohta on todella vaikeaa.
Vetäkää yli.
On hienoa, että Spencerin perhe tuo Wang Dorchin alas,
kun perheellä ei ollut varaa siihen.
Vetäkää!
Se on kunnioitettava päätös.
Uskon, että hyvistä teoista koituu hyvää.
Lähden Everestiltä, ehkä lopullisesti.
Tämä Michaelin etsinnän luku on todellakin päättynyt.
Lennän laaksoa pitkin jonkun toisen kanssa.
Nyt on tärkeintä palauttaa Wang Dorchi perheelleen -
ja antaa heille se, mitä halusimme niin kovasti.
-Hei. Miten menee? -Namaste. Suurkiitokset avustasi.
-Olen pahoillani. -Kiitos. Ei se mitään.
Niin.
Homma hanskassa.
Hei!
-Onko hän kunnossa? -On, hän itkee,
koska heillä ei ole isää tai äitiä. He ovat huolissaan.
Toivottavasti hän saa tilaisuuden -
-surra isäänsä kunnolla. -Niin.
-Kyllä. -Selvä.
Se oli menestys.
-Onnistuit siinä. -Kiitos.
-Ovatko nämä hänen lapsiaan? -Kyllä.
-Hän on veljeni toinen lapsi. -Hei.
Ja hän on nuorempi poika.
Otan osaa.
-Kiitos vielä kerran. -Ilo on minun puolellani.
Selvä. Tiedän, että projektisi onnistui.
Huolettaa hieman,
-kun emme löytäneet veljeäsi. -Ei se mitään.
Tehtävästä seurasi jotain hyvääkin.
-Kiitos. -Kiitos paljon avusta.
-Eipä kestä. Kuule, on… -En unohda koskaan apuasi.
Kiitos.
Hänen tyttärensä itku kaivertaa mieltäni.
Se oli uskomattoman raastavaa.
Minusta oli hienoa,
että he toivat toisen kiipeilijän kotiin -
perheelleen.
Heillä oli vaikeaa.
Uskon, että se tuo heille rauhaa.
Sääli, ettei Mikea -
koskaan löydetty.
Mike oli antelias ja avomielinen.
Hän olisi halunnut meidän tuovan Wang Dorchin.
Ja hassua kyllä,
jos vuorelta olisi ollut yksi lippu alas,
hän olisi varmaan antanut sen hänelle.
Hän oli sellainen mies.
Wang Dorchin tyttären näkeminen -
auttoi minua suremaan,
vaikkei ruumis ollutkaan Miken.
Ympyrä sulkeutui.
Tervehtikää mummia.
-Äiti. -Hei.
Mitä kuuluu, kulta?
-Hei. -Hei.
Hienoa, että olet kotona.
Niin, kultaseni.
Hei, kulta.
Everestillä koin voimakkaampaa tunnelatausta kuin koskaan ennen.
Puhuimme vain Mikesta ja ajattelimme häntä.
Mitä tapahtui, hänen menettämisensä.
Se auttoi minua käsittelemään tuskaa -
ja saavuttamaan -
rauhan kaikkien näiden vuosien jälkeen.
Minulla on nyt paljon selkeämpi käsitys siitä, kuka hän oli.
Ja huomasin ihailevani häntä.
Khumbun jääputouksen läpi kulkeminen aamuneljältä 22-vuotiaana -
vaatii sisua ja rohkeutta.
Kävimme etsimässä sinua, Mikey.
Muistamme sinut aina ja rakastamme sinua koko sydämestämme.
On valtavan tärkeää, että Mike pysyy
osana perhettämme seuraavalle sukupolvelle.
Mike-setä kiipesi Mount Everestille, joka on maailman suurin vuori.
Hän joutui onnettomuuteen eikä palannut.
-Isä, onko tuo Mount Everest? -En tiedä.
Ei. Se on pieni kukkula Skotlannissa.
Se, miten Spenny etsi veljeään,
ja millainen Miken matka oli, tulee olemaan kiehtovaa lapsille.
Ja hän on elossa siellä.
Niin, hän oli elossa siellä.
Olisi hienoa, jos Mike-setä olisi hahmo, johon lapseni voivat samaistua -
ja jonka kaltaisia he haluavat olla.
Haluaisin nähdä hänet heissä.
Tieto siitä, että hänet on haudattu, eikä näkyvillä -
on tehnyt minulle helpommaksi ymmärtää, että hän lepää kunnollisesti.
Se, ettemme löytäneet ruumistaan,
ei tarkoita, etten löytänyt häntä.
KAIKKIEN EVERESTILLE JÄÄNEIDEN MUISTOLLE
Tekstitys: Binnie Kirk