Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Esi aptaurēts, Keileb?
Pagaidi, kad redzēsi, ko uzfilmēju.
Izskatījās, ka tūlīt aptaisīsies.
Tu varēji man nošķelt galvu.
Pavisam nenogrieztu -
ar šādām lāpstiņām.
Tikai pamatīgi sagraizītu seju.
Varbūt pārbaudi, vai Džesikai ir labāk.
Būs normāli. Iedevu klonazepāmu.
Lai izguļ to, kas viņai uznācis.
Viņa ir tik kaitinoša.
Džesika?
Kā jūties, māsīc?
Tā kā tie tavi draugi
neuzskatīja par vajadzīgu atbraukt,
vai drīkstu ar tavu auto
aizlaisties, lai nav jānīkst šeit
ar tavu jauno puisi?
Forši parunājām.
Labāk drīz mosties,
citādi būšu spiesta noslīcināt
to bezsmadzeņu murmuli.
EMĪLIJA BRONTĒ - KALNU AUKAS
"Ielaid mani, ielaid mani!"
"Mani pārņēma murga šausmas.
Es centos atraut roku,
bet plaukstiņa to sagrāba
un kāda ļoti skumja balss šņukstēja:
"Ielaid mani.
Ielaid mani!"
Tai runājot,
es miglaini saskatīju
bērna seju, kas raudzījās caur logu.
Saprotot, ka nespēšu radību nokratīt,
pievilku tās plaukstu pie saplēstās rūts..."
Džesa?
-"...un trinu pret to..." - Apklusti.
"...līdz sāka tecēt asinis, samērcējot palagus.
Taču īdēšana turpinājās: "Ielaid mani!""
Džesika!
Velns, velns, velns!
Velns, velns!
Nē, Džesa. Džesa?
Kurš tagad ir bezsmadzeņu murmulis?
Keileb.
Velns parāvis!
Ak dievs!
Kas notika?
Džesa?
Džesika?
Velns parāvis! Ko?
Nē, nē, nē...
Keileb!
Nē...
Nē, Keileb!
Keileb!
ĻAUNIE MIROŅI MOSTAS
DIENU IEPRIEKŠ
GRŪTNIECĪBAS TESTS
Beta!
Beta, tu esi iekšā?
Dod man piecas minūtes, labi?
Brendons jūdzas nost.
Viņš nevar atrast ǵitāru,
ko vakar laimēja ārmreslingā.
Uzskaņota un nolikta uz skatuves -
es tev pateicu jau pirms pusstundas.
Tev viss labi?
Viss kārtībā.
Ieņem savu vietu.
Būšu, pirms pacelsies priekškars.
Sapratu, bos.
Neredzēji melno T kreklu?
Vilkšu rīt uz Darba dienas protestu.
ELIJAS TETOVĒJUMI
Mammu?
Viena tu protestā neiesi.
Mūs aizvedīs Sofijas tētis.
Teicu jau desmitreiz.
Atceries?
Vai atcerējies par veļas grozu?
Pasaki Denijam, lai pagriež klusāk.
Mamma saka: "Pagriez klusāk!"
To es varēju arī pati!
Kesij, ceru, ka manas šķēres nav pie tevis.
Nav, mammu!
MĀJAS, MĪĻĀS MĀJAS
Tas ir netīrs.
Ieliec grozā, es vēlāk izmazgāšu.
Tu aizmirsīsi. Vienmēr aizmirsti.
Tu zini, kur stāv veļasmašīna.
Čau, Bridžita. Mammai naktsmaiņa.
Skatāmies filmas par Frediju Krīgeru.
- Arī sūdīgās. - Tādu nemaz nav.
Vai gribi atnākt pie mums un...
Sapņo vien.
Tavi puiši ir dīvaini.
Pati esi dīvaina.
Kesij!
Šovakar baigais baļļuks, Den?
- Vācies, Bridža! - Labprāt, bet...
Ielaid mani!
Bērni, atveriet!
Nāku, nāku!
Bū!
Beta.
Draņķe tāda.
Pārsteigums, māsiņ.
Kad tu atbrauci?
Ar Uber pa taisno no lidostas.
Vispār esi gulējusi? Izskaties kā mamma.
Foršāk, nekā izskatīties pēc tampona.
Zini, domofons ir čupā.
Varēju mierīgi ienākt.
Visa ēka ir čupā.
Pēc mēneša to nojauks.
Tu laikam joko.
Nē. Mēs izvācamies.
Esat atraduši jaunu mitekli?
Vēl ne.
Velns, Ela. Jūs ar Džeju te nodzīvojāt tik ilgi.
Bangkokā ir forši?
Nenormāli. Tur ir traki, apsēsti fani.
Vai dzēri čūskas asinis?
Ei, tas ir netaktiski.
Un ceptas pērtiķa smadzenes?
Jā. Tas ir daudz labāk, Den.
Kas ir tava draudzene, Kesa?
Viņu sauc Stefānija.
Sveika, Stefānija.
Kā viņai klājas?
Denijs teica, ka šajā ēkā agrāk bija banka.
Kasieri pieķēra zagšanā, un viņš pakārās.
Ja te staigā ar monētām kabatās,
viņa spoks dzird šķindoņu.
Un nobiedē līdz nāvei, lai savāktu tavu naudu.
Tā ir taisnība.
Ja viņš ieradīsies pie manis,
Stefānija viņu nobiedēs līdz nāvei pirmā.
Spoki nepastāv.
- Vai esi kādu redzējusi? - Nē.
Tad kā tu zini, ka tie nepastāv?
Tāpēc...
ka ticu tikai tam, ko redzu.
Tas man?
Tas domāts tikai stilīgajām roka meičām.
Skaties, mammu. Esmu stilīga.
Lūdzu, neievelc viņu savā grūpiju pasaulē.
Kas ir grūpija?
Tā mani iesaukusi tava māte,
lai gan viņa zina, ka esmu ǵitāru tehniķe.
Kā teiksi.
Neizrunājies, citādi nedabūsi dāvanu.
Šai sakarā...
lūk, kas man ir jūsu tētim.
SLIŅĶA ALUS KAUSS
Kas par lietu, Ela?
Denij, aizbrauciet ar manu mašīnu pēc picas.
Protams, mammu.
Es to nespēju aptvert.
Vai viņš satika kādu citu?
Nē.
Viņaprāt, alimentu maksāšana
ir tas pats, kas kopīga audzināšana.
Kāpēc tu man nepateici, Ela?
Es uzreiz būtu kāpusi lidmašīnā,
lai tev palīdzētu tikt ar to galā.
Es tev zvanīju.
Divreiz.
Pirmoreiz, kad pateica, ka aiziet.
Otrreiz, kad viņš izvācās.
Tas bija pirms divarpus mēnešiem, Beta.
Man ļoti žēl.
Kad esmu ceļā, iegrimstu darbā.
Cenšos kļūt par galveno tehniķi.
Ja izdosies,
būšu pirmā sieviete komandā tādā amatā.
Lūdzu, Elij, mums tas jāizrunā, kā nākas.
Ela...
Šonakt vari gulēt uz dīvāna.
Man ir jākravā mantas un jāizvācas.
Sveika, Betij-bū.
Te Elija.
Piezvanīju, lai apsveicinātos.
Es un Džejs, mēs...
Zini...
Es tevi nevainoju.
Arī man pašai sava balss riebjas.
Kas ar tevi notiek, Beta?
Es atkal salaidu dēlī, kā vienmēr.
Un man vajag, lai palīdzi tikt skaidrībā.
Atkal.
Kas notika?
EI, MAMMU, TU ESI SUPER!
Pasteidzies, Bridža.
Gribi nest pats?
Gribi tiesības?
Nāc, Kesa.
Zemestrīce!
Nāciet.
Skrienam!
Pie zemes!
FONDA - ARBORISTA PAKALPOJUMI
Velns!
Tas bija spēcīgi.
Es laikam apčurājos.
Kaut kas silts?
Nē.
Droši vien limonāde.
Labi, ejam.
Ej tu nost. Bridžita, palūri.
Kas tur ir?
Caurums.
Uzmanīgi, Den. Var būt pēcgrūdieni.
Sens bankas seifs!
Denij, nevajag!
Den?
Nu taču, Denij. Ejam!
Pagaidi!
TREŠĀ 1923. GADA 24. JANVĀRIS
Denij!
Atslābsti taču, Bridža!
Denij, tev viss labi?
Viss kārtībā.
SVĒTAIS BENEDIKT, PASARGĀ MŪS
Ir?
Tīkls aizgājis pa pieskari.
Viņiem noteikti nekas nekaiš, Ela.
Visi veseli? Neviens nav cietis?
Geib, bērni aizbrauca pēc picas.
Nevaru sazvanīt.
Aizdosi mašīnu?
- Varu tevi aizvest. - Paldies.
Paņemšu atslēgas.
- Kas tu tāda? - Beta.
Elijas māsa.
Ak jā, tā grūpija.
Man ir jautājums.
Tu viņu tur dzirdi?
- Ko? - Zemestrīce.
No tās paslēpusies kabeļos.
Kis-kis-kis.
Braucam.
Tie ir viņi?
Priecājos iepazīties.
Pēc zemestrīces nedrīkst braukt ar liftu.
Bridžita nometa picas.
Mīļā, jūs man esat daudz dārgāki par picām.
Pirms nepilnas stundas
Puentes kalnu ziemeļus satricināja
5,5 magnitūdu zemestrīce,
kas skāra Losandželosas centru
un teritoriju no Lahabras līdz...
Domā, tā varētu būt vērtīga?
Mammai tagad nauda noderētu,
vai ne tā?
Diez vai mamma grib naudu no zagtas mantas.
Tā nav zagta.
Droši vien glabājās tajā seifā mūžību.
Jā, un tādas dīvainas lietas
ieslēdz ne bez iemesla.
Neaiztiec, Den.
Velns!
Parādi.
Sīks pušums.
Den.
Denij, lūdzu, aizver.
Man tas nepatīk. Tūlīt pat noliec to atpakaļ.
Šovakar mamma mūs
laukā vairs nelaidīs.
Tad uzreiz no rīta.
Apsoli?
Dosies nirt?
Man jāpaskatās, pirms kāpju iekšā.
Pludmalē mani sadzēla medūza.
Man nepatīk ienirt ūdenī.
Diez vai vannā ir dīvainas jūras radības.
Ak dievs!
Ak dievs! Ak dievs!
Tā ir...
Tev viss kārtībā?
Viss ir labi, mīļā.
Arī man nepatīk, ja sāp puncītis.
PIRMĀ 1923. GADA 13. NOVEMBRIS
ATSKAŅOT
Labdien, kolēǵi garīdznieki.
Esmu tēvs Markuss Litltons,
Svētā Patrika katedrāles bibliotekārs.
Sveicu jūs visus Eņǵeļu pilsētā.
Jūs esat uzaicināti,
lai pirmoreiz skatītu vienreizīgu artefaktu,
ko atraduši mūsu aizjūras misionāri.
Vēlos jums parādīt,
manuprāt, vienu no trim leǵendārajiem
Naturum Domento sējumiem -
Mirušo grāmatu.
Mani līdzšinējie pētījumi liecina:
iesējums taisīts no apstrādātas cilvēka miesas,
teksti un asējumi - no cilvēka asinīm.
Tā ir ķecerība!
Es lūdzu baznīcas atļauju
iztulkot garīgos noslēpumus,
kas noteikti slēpjas tās lappusēs.
Tā jāiznīcina!
Ne velti to sauc par Mirušo grāmatu!
Vēlos izzināt šo grāmatu cilvēces labā!
OTRĀ 1923. GADA. 24. JANVĀRIS
Mūsu baznīcas vecajo atraidīti,
es, kanoniķis Demjens Šenehens
un tēvs Hugo Kortess
esam slepeni tulkojuši
Mirušo grāmatas daudzos tekstus un simbolus.
Tajā aprakstīti seni rituāli un buramvārdi.
To izrunāšana
ļauj kontaktēties ar pārdabiskiem spēkiem,
kas pastāv aiz mums zināmās pasaules virskārtas.
IZEJA
Ir mūsu Kunga 1923. gada 24. janvāris.
Un es, tēvs Markuss Litltons,
tagad sākšu skaļi lasīt
pirmo fragmentu par garīgo augšāmcelšanos.
APTURĒT
Palīgā!
Aizveries!
PADARĪSIM ZEMI VĒSĀKU
Viss labi. Viss labi.
Tikai pazuda elektrība.
OTRĀ 1923. GADA 24. JANVĀRIS
Bridžita?
Tev viss labi?
Jā.
Šķiet, elektrība pazudusi tikai mums.
Tiešām?
Mammu?
Ela, tu guli?
Kur viņa ir?
Mammu?
Ela?
Kas noticis, māsiņ?
Man bija brīnišķīgs sapnis.
Mēs kopā sēdējām mežā zem augstiem kokiem.
Pūta spirgts vējš.
Putni vīteroja burvīgākās
dziesmas.
Bija lieliska diena, un es domāju tikai par to,
ka gribu jūs uzšķērst
un ielīst jūsu ķermeņos,
lai mēs paliktu viena laimīga ǵimene.
Mammu.
Tas ir manī.
Neļauj tam paņemt manus bērnus.
Mammu!
Bridžita, ved viņu atpakaļ!
Aiziet!
Kas viņai noticis, Bridža?
Kāpnes. Ej! Ej, ej!
Nu taču!
Mosties, Elij. Nu taču, mosties.
Denij!
To vairs nav.
Viss bija labi,
te pēkšņi viņa sāka runāt kā jukusi.
Un tagad viņa ir mirusi.
Tīkls joprojām uzkāries.
Vai drīkstu noskaitīt lūgšanu?
Viņa nav ticīgā.
Nebija ticīgā.
Tikai dažus vārdus.
Noskaitīsim kopā.
Mūžīgu mieru dāvā viņai, Kungs.
Un lai viņu apspīd mūžīga gaisma.
Lai viņas dvēsele
un visu ticīgo aizgājēju dvēseles
ar Dieva žēlastību...
Velns, kas viņai ar seju?
...dus mierā.
It kā viņu kāds būtu piekāvis.
Ir vecas ugunsdzēsības kāpnes
ēkas ziemeļu pusē.
Varu mēǵināt norāpties,
sacelt trauksmi, atsaukt glābējus.
Jāiet caur 82. dzīvokli.
Velns.
Tas nav apdzīvots?
Jā. Kā vairums šajā nojaucamajā graustā.
Tev ir instrumenti.
Varam izlauzt durvis.
Tie ir manā furgonā.
To veco durvju izlaušanai
vajag kārtīgus darbarīkus.
Gribu, lai tētis nāk mājās.
Viņš atnāks.
Kad varēsim piezvanīt, viņš atgriezīsies.
Kā tu zini, ka atgriezīsies?
Tu teici, ka mammai viss būs kārtībā.
Man tā likās.
Man ļoti žēl, Kesa.
Paņemšu bisi, un izbliezīsim tās durvis.
Dod man mazliet laika.
Man nepatīk būt slazdā.
Visi jau tā ir uzvilkušies,
nevajag te vēl šaudīties.
Es nezinu, ko darīt, Ela.
Tu esi tā, kas vienmēr zina atbildes.
Man pat ir bail skatīties acīs taviem bērniem.
Lai vai cik aizņemta tu biji,
tev vienmēr atradās laiks man.
Visiem.
Neticami, ka nekad vairs ar tevi nerunāšu.
Sveika, Betij-bū. Te Elija.
Piezvanīju, lai apsveicinātos.
Beta.
Beta!
Tev man jāpalīdz, Beta.
Es degu. Es dzīva sadegu!
Ela?
- Mammu? - Viņa ir dzīva?
Viņa deg kā ugunī.
Atnesīšu ledu.
Mammu?
Mammīte tagad ir pie tārpiņiem.
Mammu, beidz!
Beidz!
Tā nav mana vaina, Bridžita!
Atkāpies no viņas, Bridža!
Kas ar mani notiek, mīļā?
Es nezinu, mammu.
Es zinu.
Tagad esmu brīva.
Brīva no jums, parazītiskajiem zīdaiņiem.
Iedošu bučiņu.
Kurš grib sapūt nākamais?
Enik...
benik...
sikel...
Tu.
Elij?
Nolādēts!
Piebīdiet kumodi.
Atejiet no durvīm.
Lūdzu, palīdziet!
Ielaidiet mani!
Ei!
Vai jūs mani dzirdat?
Vai mamma neizskatās
kā no bildēm tajā grāmatā?
Atbildi, Denij.
Tev nevajadzēja to nozagt.
Tā nav mana vaina.
Tā ir tava vaina!
- Neaiztiec mani! - Izbeidziet!
- Ei! Ei! - Tā ir tava vaina!
Ei! Ei!
Nevērsieties viens pret otru.
Nekad.
Man tev kaut kas jāparāda.
Kas tas ir, Denij?
Vai dikti sāp?
Bridžita?
Man viss ir labi.
Zeltmates
Ar maigām cirtām
Čuči, bērniņ
Ne manējais
Mātes, kas zīda
Skumji glāstot
Čuči, bērniņ
Ne manējais
Mammu?
Beta?
Es paņēmu arī šīs.
Tajās viens ērmīgs mācītājs
lasa to grāmatu.
Tā ir kā dīvaina, ļauna lūgšana.
Kad viņš izrunāja vārdus...
Bridžitai taisnība. Tā ir mana vaina.
Bridžita.
Un nes melnu nazi
Ko pārvilkt bēdām
Čuči, bērniņ
Ne manējais
Te tu esi.
Sveika, saulīt.
Kas tev kaiš, mammu?
Es tikai skumu par sevi un tavu tēti.
Bet tagad viņš ir šeit.
Viņš atgriezās mājās pie mums.
Mēs atkal būsim kopā.
Mēs viens otru mīlam.
Vai ne, mīļais?
Un mēs mīlam arī tevi.
Atver durvis un ielaid mūs, Kesij.
Atkal būsim liela, laimīga ǵimene.
Tu neizskaties pārāk labi, mammu.
Tavs apskāviens un buča visu vērtīs par labu.
Ver nu vaļā.
Esi laba meitene.
Tieši tā.
Nu taču.
Izdari to mammītes un tēta dēļ.
Mammu!
- Tev nekas nekaiš? - Piedod.
Man likās, ka mammai ir labāk.
Atver durvis tikpat plati kā kājas,
smirdīgā, maucīgā grūpija!
Es neesmu grūpija, psihopāte!
Beta.
Ejiet uz istabu.
Viss būs labi, Denij.
Stefānija mūs pasargās. Vai ne?
Jā.
Uz ko tu skaties, mīļā?
Man jānobeidz tie ložņas manā puncītī.
Man nepatīk, ja puncītī kaut kas ir.
Un tev, tante Beta?
Vai šis ir murgs?
Tas ir kas līdzīgs murgam, Kesa.
Ar mums būs tas pats, kas ar Bridžitu un mammu?
Es to nepieļaušu.
Apsolu.
Kādudien tu būsi laba mamma, tante Beta.
Ak tā?
Jā.
Tu proti bērniem melot.
Nolēmu, ka viņa jāsasien.
Katram gadījumam.
Es gribu paklausīties to plati.
Tas ir pārāk bīstami. Tie vārdi...
Varbūt tur ir vārdi,
kas var palīdzēt šo visu apturēt.
Nav elektrības, lai ieslēgtu atskaņotāju.
Es varu to labot.
TREŠĀ 1923. GADA 24. JANVĀRIS
Noklausījos pirmo.
Otrajā viņš izrunāja tos vārdus.
Es laikam sākšu no otra gala.
Katram gadījumam.
Pagājušas divas naktis, kopš lasīju grāmatu.
Mana vēlme saprast un sazināties ar otru pusi
nevarēja būt vēl greizāka.
Es izdaru šo pēdējo ierakstu
kā brīdinājumu tam, kurš nākamais saskarsies
ar grāmatas postošajām lapām.
Naturum Demonto nav iespējams iznīcināt.
Ja to atrodat, noglabājiet mūsu slepenajā seifā,
jo vārdi, ko izteicu, ir atbrīvojuši dēmonu,
kas pārspēj ļaunākos murgus.
Vai Bridžita atgriezīsies tāpat kā mamma?
Es nezinu, Kesa.
Vispirms dēmons pārņēma Kortesu,
sakropļojot viņu no iekšpuses.
Ar mūsu Kunga vārdu spēku
mēs centāmies ļauno garu izdzīt,
bet tas izsmēja mūsu lūgšanas
un pārņēma savā varā Šenehenu.
Citi priesteri nāca mums palīgā,
bet apsēstība ātri pārņēma viņus
bez jebkāda saprotama pamata.
Šis ļaunums nepakļaujas cilvēku likumiem.
Nē, tas ar baudu
sēj šausmas, izraisot pilnīgu haosu.
Izmisīgi vēlēdamies šo lāstu izbeigt,
centos nogalināt tos, kas reiz bija mani brāļi.
Aizvedu viņus uz šķūni un pielaidu uguni.
Bet viņi dejoja liesmās
un līksmoja par degšanu.
Dažreiz tur slēpjas Fondas kunga kaķītis.
Nedomāju, ka tas ir kaķis.
Es apglabāju viņu savērpušos,
sprakšķošos līķus svētītā zemē.
Bet tie atkal cēlās -
pūstoši un niknuma pārņemti.
Uzmanīgi, Denij.
Pārlaidis nakti, slēpdamies pagrabā,
sapratu, ka atlikusi tikai viena iespēja.
Pilnīga ķermeņu sadalīšana.
Es teicu, ka grāmata jānoliek atpakaļ.
Es cirtu un kapāju...
taču veltīgi.
Nu dzirdu, kā viņi aiz durvīm sauc pēc manis.
Agri vai vēlu tikšu pārņemts arī es.
Šo dēmonisko spēku nespēj apturēt nekas.
Jūs vajās pat tā pēdējās paliekas.
Jums ir jābēg.
Vienīgā iespēja ir bēgt!
Šīs šausmas nebeigsies,
kamēr nevainība netiks iznīcināta.
Līdz ļaunums
neiemiesosies jūsos.
Denij.
Piedod, Kesa.
Es aprīšu tavu dvēseli.
Divas dvēseles?
Lūdzu, Ela...
Elija gaida ellē tevi un tavu bandubērnu.
Nē.
Tante Beta!
Esi ievainota?
Nē.
Tu būsi mamma?
Jā.
Un es mūs dabūšu no šejienes prom.
Kā?
Ugunsdzēsības kāpnes. Ejam.
Neatskaties.
Atkāpies. Aizspied ausis.
Betij-bū!
Viņa cenšas tev atņemt mammīti, Kesij.
Es zinu, ka tu vairs neesi mana mamma.
Neatņem mani viņiem.
Tu nezini, kā tas ir -
laist pasaulē bērnu, Beta.
Tas ir mans stroķis, zaglīgā maita.
Tante Beta!
Līdz rītausmai šeit visi būs miruši, Beta.
Bēdz!
Līdz rītausmai būs miruši!
Lūk.
Izejas nav!
- Tante Beta! - Nāc pie manis!
Nē!
MAKSIMUMS 6 CILVĒKI VAI 400 KG
Kesij. Kesij.
Esmu mirusi?
Aiziet. Kāp iekšā.
Kesa, kur ir pults?
Nu taču!
Tuvojas.
Izlien pa apakšu!
Kesij!
FONDA - ARBORISTA PAKALPOJUMI
Es tikai gribu tavu galvu, meitenīt.
Pamēǵini.
Slēdz iekšā, Kesa!
Lūdzu.
Palīdzi, Betij-bū!
Tā mani drīkst saukt tikai māsa.
Zini, tu tiešām izskaties kā mamma.
Būsi tikpat nožēlojama neveiksminiece kā viņa.
Smirdīgā, pretīgā palaistuve grūpija!
Signāls parādījās tikai pirms piecām minūtēm,
un pērkons neļāva iemigt,
tāpēc es vispār neesmu gulējusi.
Labi, pietiek man te rīta agrumā gausties.
Mums būs pasakainas brīvdienas pie ezera.
Keileba tēta namiņš ir burvīgs,
un tu būsi sajūsmā par viņa draugiem.
Viens no viņiem noteikti tev būs ideāls.
Negribu bojāt tev noskaņojumu,
bet vispār es domāju
šo braucienu laist garām.
Nekā nebija.
Savākšu tevi pēc 15 minūtēm.
Atā!
ĻAUNIE MIROŅI MOSTAS
Subtitrus tulkoja: Aija Apse