Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Da, znam da je to važno.
Pa nisam planirao putovati.
Smiri se, može?
Imamo ih u džepu.
STOP - PRUŽNI PRIJELAZ
Gospod je pastir moj.
Stazama pravim on me upravlja
radi imena svojega.
Jer si ti sa mnom, s tvojim štapom i palicom.
Zla se ne bojim.
Trpezu preda mnom prostireš na oči dušmanima mojim.
Tatin je sprovod, a ja kasnim.
Ali nikad nisam počinila prometni prekršaj.
Za očevu dušu, neka ga Bog čuva, pomozite mi.
Dobro, samo malo.
Znam jedan trik. Da vidimo.
Baš imate sreće!
Ili je već prošao ili danas ni neće.
Eto! Idemo!
Idemo.
Vidite?
Vlak je ipak prošao.
MÓNICA ZAVALA DE ANDA, LIPANJ 1995.
Tata je znao reći…
da su mu sprovodi strašno dosadni.
I ne znam zašto
se sjetio da bih ja trebala održati govor.
A kad bi se on oko nečega zainatio,
nitko ga nije mogao odvratiti.
I tako, evo me ovdje.
Unatoč svemu, bio je…
Kreten!
Ne dolaziš na vrijeme ni na tatin sprovod.
Ovo je Meksiko! Nisam ja kriv, nego vlak.
Dobro, što ti je?
Braćo i sestre!
Isus je rekao:
„Onomu tko te udari po jednom obrazu pruži i drugi.”
Gabo!
Luka 6:29.
NETFLIX PREDSTAVLJA
Jedan, dva, tri!
Što kažete?
Niste to očekivali.
-Pazite, nemojte pasti. -Zbog tebe ću se srušiti!
-To! -Dodaj!
Dodaj, Gabi!
Fer! Evo ti, slobodna je!
-To! -Tvoja je!
Gol!
Ovo automatski pokreće infuziju.
Ajme! Odakle je tako pametna?
-Čestitam. -Hvala.
-Pobijedili smo, tata! -Nego što, prvaci!
Pobijedili smo!
Bravo!
To je „bilo”.
-Dobro? -Dobro.
Ovo su ekskluzivne snimke.
Tek kad završe zadaću. Nemoj ih ometati.
Vidimo dvoje budućih nobelovaca kako pišu zadaću.
Jedan, dva, tri!
Što kažete? Niste to očekivali.
Ne, ja bih onog.
Dobro. Neka ga ona uzme!
Tako si dobar dečko!
Reci tati.
Sviđa ti se?
Da.
Uspjeli smo!
Da, ljubavi, uspjeli smo.
Dobro, djeco.
Sad smo samo nas troje. Moramo dalje.
Ne možete stalno biti unutra! Gasite to!
Fer, daj pazi!
Joj, Fer! Stvarno ti svašta pada na pamet.
-Dosta je bilo te face! -Dosadno mi je.
Ti si htio doći.
A ti, dušo?
Što radiš?
Popravljam ispušnu cijev.
Nisi mogla staviti tatin pepeo u neku posudu?
Mogli smo je posaditi preko vikenda.
Izađi.
Dobro.
Uspjela si se oprostiti od njega?
Gabo!
Ovo je jebeni muzej!
Muzej srednje klase San Miguela u 80-ima.
Prodaj ulaznice.
Zaradi nešto.
Gabo?
Jebote!
Ovo je isti hladnjak?
Promijeni ga.
Nisi zatvorio vrata.
Ma daj!
Jebote!
To je baš kul.
Vidio sam i tvoje lampe, baš su fora.
Još ih prodaješ?
Stvarno mi nećeš odgovoriti?
Gabo, nisam ja kriv!
Avion je kasnio.
Aerodromi u Meksiku su sranje.
Ako u Singapuru ne poletiš na vrijeme, strijeljaju pilota.
„Bez brige, brate.
Bitno je da si sad tu.
Hoćeš li pivce?”„Da, baš ti hvala, seko.”
Kad ono odlaziš?
Sutra ujutro.
Pomirimo se na jednu večer.
Sutra možeš opet biti ljuta na mene, može?
Hajde, Gabo.
Mrzim kad me zoveš Gabo.
Hej…
-Nisam vidio Beta na sprovodu. -Nije došao.
Ali je poslao cvijeće.
Što je s tosterom koji sam vam dao?
Niste zahvalili, a bio je super.
Da.
Dugo je trajao, dulje od mojeg braka.
Ali nije bio pouzdan.
Svaki put bi me podsjetio na tebe.
Jebeni Beto.
Zamisli, varati te s Alicijom Plancarte.
Koji kreten.
Da.
A ti?
Koliko si žena u zadnje vrijeme varao?
Kad? Nemam vremena!
Stalno sam u uredu.
Tek sam nakon mjesec dana shvatio da mi stan ima balkon.
Ne budi seronja.
Ne, ozbiljno!
Ubijam se od posla.
Sad imamo jako važnog klijenta i eto,
žele da se odmah vratim, ali…
A ti?
Još imaš radionicu?
-Zašto pitaš? Znaš da imam. -Pa, dobro…
Možda radiš nešto drugo. Što ja znam?
Pretpostavljam da je bilo teško.
Na kraju je jako patio.
Jebote, skladište.
Da vidimo.
AUTOMAT ZA INFUZIJU
Gle ti to!
PING-PONG, PRVO MJESTO
KRAJ DJEČJEG TURNIRA U PING-PONGU
Gabriela!
Gabo! Dođi!
Zaboga!
Što?
Susjedi će se žaliti.
Neka se žale, u koroti smo. Evo…
Ne. Neću igrati.
-Naravno da ćemo igrati. -Kasno je.
Molim? Pa što? Okladimo se, da bude zanimljivo.
Uvijek izgubiš svoje glupe oklade.
Kladim se u svoj sat.
-U to? -Da.
To je čista plastika. Nabavio si ga na placu.
Iz posebne serije je.
-Dobro, otkad nisi igrala? -Otkad si otišao.
Ma da?
Idemo igrati.
Pomozi mi.
Spremna?
Očajno igraš!
Čekaj, zahrđao sam.
Zar se ovo ne igra često u Kini?
Hej, Singapur nije u Kini.
Dobro, sad se pripremi.
Pobjeđuje prvi koji dođe do 20.
Hajde.
Spremna?
No, dobro.
Hajde.
Još jedna tekila.
Koji je rezultat?
Nazdravlje.
Hej, ta je bila vani!
Da te vidim.
Kvragu.
Sad ćeš vidjeti.
Da te vidim.
Nazdravlje!
Nemamo više loptica.
Jebote.
Jebote, Gabo!
-Što radiš ondje? -Gledaj!
Sjećaš se ovoga?
Jebote! Da vidimo!
Otvorimo ga!
-Da ga otvorimo? -Hajde!
Dođi.
-Otvori ga. -Da.
Ajme, gledaj!
Nemoj me zezati.
-Pravila. -Da.
„Pravila.
Prvo pravilo.
Brat i sestra Medina obećavaju da će otići na putovanje
kad oboje napune 18 godina.”
Opa!
Malo smo zakasnili.
-Ti kasniš više od mene. -Hej!
„Drugo pravilo.
Putovanje će početi u povijesnom centru San Miguel de Allendea
i smatrat će se dovršenim
kad sudionici dođu u Acapulco i po prvi put se popiške u more.”
-Svinjo! -Što je?
To je bilo simbolično!
Ja sam tražila Veracruz, koji je bliže, ali ti…
Hej, Acapulco je zakon!
Samo zbog Luismija.
Da, zbog Luismijevih spotova.
Jer… Ne znam, sve su sapunice tamo snimale scene.
Jebote, Gabo.
Kad smo ovo napravili?
Prije mamine smrti.
Baš je profi.
Jer sam to ja napravila.
Ma da!
„Treće pravilo.
Na putovanju
sudionici će morati
naizmjence raditi sve što drugi želi,
bez iznimke.
Najmlađi je prvi na redu.”
Da, ovo si ti napisala.
„Oba sudionika se jedino obvezuju
pojesti sve s jelovnika za poslugu u sobu.”
Ždero. Jasno!
Tata nam nije dao ni da otvorimo minibar.
Daj, naplate 90 pesosa za malu bočicu vode! Ne!
Da, to je skupo.
„Četvrto pravilo.
Putovanje će se obaviti motorima.”
Gle.
Što se dogodilo s motorima?
AUTOMEHANIČARSKA RADIONICA
Gle!
Još antikviteta.
Ne može se sve u životu samo baciti, mali.
Jebote.
Ma jebote!
Sjećam se kad nam ih je tata dao.
Htio sam trkaću stazu.
Da, ali on ti ne bi dao ono što želiš, već ono što trebaš.
I, rade li još?
Pa naravno! Što ti je?
Nema šanse.
Inače tko bih bio?
Razbit ćeš glavu ako nastaviš sa svojim glupostima.
Ležeći policajac!
Kakav osjećaj…
Čekaj!
Majko mila!
Ne možeš biti luđi.
Gabo,
vidiš li gdje smo?
Povijesni centar je lijep, ali idemo kući.
Ne, čovječe. Ovdje počinje putovanje.
Aha, pa da.
Idemo, ti i ja, za Acapulco.
-Pijan si. -Da, ali ideja je dobra, zar ne?
Ne!
Ti sutra odlaziš, a ja moram obaviti puno toga.
-Ne možemo. -Gabo!
To smo obećali učiniti prije 20 godina.
Točno.
Ne možeš nestati na 15 godina,
vratiti se i napraviti kaos.
Reci jedan razlog.
Možda nisam ugasila svjetla.
Ma ne, Gabo, ozbiljno.
Zašto moraš ostati?
Acapulco!
Evo nas!
Idemo!
Sranje!
Fernando!
-Jesi li dobro? -Što je bilo?
Što je to bilo?
Samo sam na tren zatvorio oči.
A da ne spominjemo kako si pijan.
Jesi li čitav?
Mislim da jesam.
-Sve je na svom mjestu? -Joj, da.
HOTEL HACIENDA JURICA BY BRISAS
-Dobro jutro i dobro došli. -Izvolite.
-Naravno. -Hvala.
-Slobodno. -Hvala.
Dobro došli.
-Vaš auto? -Da.
Sad ćemo ga dovesti.
Hej, nećeš naručiti ništa više?
Mislim da ti to neće biti dosta.
Moram paziti što jedem.
Što je? Želudac mi nije navikao.
Kaže tip koji bi pojeo dvije vrećice ljutog čipsa i slatkiša.
To je bilo prije.
Sad u Singapuru doručkujem samo ribu i rižu.
-Bože! -Što?
Singapur je osma najzdravija svjetska zemlja.
Što to tebe briga?
Ti si kao ja, možeš jesti što hoćeš i nisi debeo.
Moram vježbati dva sata dnevno.
Kako ti možeš sve to pojesti i ne udebljati se?
Ja sam kao jastozi.
Sve meso mi je u stražnjem dijelu.
Ali iskreno, vama muškima je lakše.
Kad žene navrše 35, sve se objesi.
-Ma daj. -Djeca su mi upozorenje.
Kažu mi „gospođo”.
Ni slučajno im se ne omakne „gospođice”.
Kako se samo ubijaš u pojam…
Čekaj.
Halo?
Oprostite što nisam zvao. Ne, nemojte se ljutiti.
Da, znam da je to važno.
Otac mi je umro.
Dovraga, recite im da pričekaju!
Oprostite.
Da.
Dobro, samo mi dajte vremena da ovo sredim.
Halo?
Jebite se!
Pardon.
Je li sve u redu?
Klijent je nervozan i kreteni ne mogu čekati.
Kvragu.
Kad pojedeš sve to, vraćamo se u San Miguel.
Molim?
Što je?
A putovanje?
Gabriela, ne mogu si tek tako uzeti odmor.
Trebaju me.
Hej, ovo je sve bila tvoja ideja.
Da, jer sam bio pijan i nostalgičan.
Gabo,
kunem ti se da ćemo kasnije otići na to putovanje.
Može.
Za 15 godina?
Budi praktična.
Nemamo odjeće,
nisam ponio svoje vitamine…
Onda idem sama.
-Molim? -Ako to ne učinim sad, neću nikad.
Ne, slušaj, Gabo…
Hej, čekaj!
Gabriela!
Gabriela, daj čekaj.
Ne možeš ići sama.
-Ne mogu? -Ne.
Kao što si rekao, nemam što raditi u San Miguelu.
Opasno je da si sama na cesti.
Daj, molim te!
Što?
Znala sam da ćeš se ustrtariti.
Ma…
Kao što je tata znao reći: „Recimo popu pop, a bobu bob.”
Kakva glupost.
Uvijek si isti.
Uvijek me ostaviš samu.
Gabo.
Gabo!
Odvratno.
Što je s tim odvratnim WC-ima?
U Singapuru doslovno možeš jesti s poda u WC-u.
Zašto bi jeo s poda u WC-u?
Gabo, tako se kaže.
Hej,
zar te ne boli guza?
Da, čovječe, a moja je više podstavljena.
Sav sam nadražen.
U redu je. Prvo te nadraži, pa nastane plik i onda žulj.
Baš super.
Dobro, kamo sad?
Rekao sam sto puta:
„Piškite prije polaska da ne moramo stajati.”
Tad nisam trebala.
Ali sad trebaš. Požurite.
U redu je, nećemo dobiti medalju ako prvi stignemo.
Nije stvar u tome, Marisol. Ta djeca nisu odgovorna, kvragu.
Zaboga, pa imaju 11 godina.
Hej, ako se dugo zadržiš, mi idemo!
-Idem s klubom pišonja… -Isto kao tata.
-Jesmo li ugasili svjetla? -Ti ćeš platiti račun.
I, kamo ćemo?
Ne znam.
Možda na sajam u Tequisquiapanu?
Sajam?
Možeš reći bilo što i ti odabereš sajam?
Sajam sira i vina.
Trebala si početi s vinom. To sve mijenja.
Da, uvijek sam htjela ići, ali nikako nisam.
Zašto?
Ne znam, manjak vremena.
Onda idemo.
Pogledajmo što kaže Waze.
Molim? Waze?
Ne, to nije postojalo kad smo bili mali.
Osim toga, nije nam u pravilima.
Idemo desno i gotovo. Dođi.
Dobro.
-Spremna? -Da.
Ajme!
Bilo mi je predobro…
na sajmu.
Vidi na Wazeu, neće škoditi.
Gle.
Da vidimo.
Svašta sam kupila.
Da vidimo.
-Potpuni pribor za higijenu. -Sjajno.
Sportske majice iz Tequisquiapana ako nam bude hladno.
I majice kratkih rukava.
I to ćemo nositi? Nisi mogla naći nešto ljepše?
Pitala sam imaju li išta
iz nove kolekcije jesen-zima, ali kažu da nemaju.
Kvragu, baš šteta.
I moramo čuvati gotovinu. Ovdje ne primaju kartice.
Stvarno?
-Zdravo. -Zdravo.
-Sala Vivé, molim. -Može.
-Hvala. Koliko je? -Tristo.
Aha.
Joj, mislio sam da imam…
Može li karticom?
Ne, ne primamo kreditne kartice.
-Zdravo. -Zdravo.
Mislio sam da sam ponio gotovinu, ali…
Bez brige.
Mislim, ako hoćeš, mogu te častiti.
Ma ne! Zar si luda? Hvala, ne.
To se može svakome dogoditi.
Dobro, onda mi dajte tri, molim. Ne, šalim se.
Ovo je jako čudno.
Znam da je čudno, ali u redu je. To je bratov novac.
Radi u banci u Singapuru.
-U banci? -Da.
-Dobro je da i banke jednom plate. -Naravno!
Smatraj to činom pobune radničke klase.
Tako je. Dobro.
Baš dobro.
-Hvala ti. -Nema na čemu.
-Hvala tebi i banci u… -Singapuru.
Singapuru, tako je.
Zahvalit ću im u tvoje ime.
-Dama časti. -Da.
Dobro, ispričavam se. Hvala.
Bok.
I… Koliko je?
Otvorili su je.
Što? Još su ljuti?
Nisu mi ni pisali. Valjda misle da stižem.
I nećeš ih nazvati?
Što da kažem?
„Tu sam, na vinu i siru sa sestrom”? Mislim…
Što to radiš?
Ništa.
Nemoj se okretati.
-Tko je on? Znaš li ga? -Ne. Prestani gledati onamo!
Jako si očit. Ne gledaj.
Zašto ga ti gledaš?
Sviđa ti se?
Jako je zgodan.
Ne okreći se, ne budi tako očit.
S kim je?
-On je… -Ovo mi je poznato.
-Mislim da mu se sviđaš. -Ma daj.
Zadnji s kojim sam bila je bio Beto.
Na 15. rođendanu Marianite Villareal.
Ozbiljno?
Ali bila si s drugim tipovima osim Beta?
Oprosti, ali neću ti odgovoriti.
Zabrinut sam za tebe!
Razvedena si već dvije godine. Ili tri?
Tri godine bez ičega?
Živim u San Miguelu.
Nasmiješi se nekome i već to objave.
Ne možeš poševiti prvog na kojeg naletiš.
-Znaš što? Dođi. -Ne! Što ti je?
-Bit će očito. -Ja sam na redu, radimo što ja kažem.
Nećemo to sad raditi.
Pravila su jasna.
A pravila se poštuju.
Inače tko smo?
Čekaj.
Ajoj!
Požuri!
-Bok. -Kako ste?
Oprostite na smetnji.
Sestra i ja nismo odavde i tražimo preporuke restorana.
Ipak su brat i sestra.
Da.
Moj bratić se pitao.
-Bratić? -Da, bratić.
-Želite li sjesti? -Ne smetamo?
Ni najmanje. Ako želiš, tu sjedni, a ja ću tamo.
-Stvarno? -Da.
Dobro, zapravo si ti platio ovu bocu.
-I banka u Singapuru. -Da.
-Dođi. -Hvala
Ajme!
Nije to ništa.
Sestra bi vam kupila još jednu bocu,
ali čuvamo gotovinu. Zar ne, Gabo?
Da, tako je.
-Gabo? -Ne, Gabriela.
Gabriela, Lalo.
-Drago mi je, Lalo. -I meni.
U redu, želim…
-Vrijeme je za jelo! -Da vidimo.
Nevjerojatno!
-Ovo? -Nazdravlje!
-Nazdravlje!
Nazdravlje.
Naša pjesma.
To!
Ne, ti!
Dođite, idemo plesati!
Fernando.
Jako sam dobar u kupnji preko interneta.
-Sjajno! -Kupnji svega.
Sad ja. Joj!
Jako sam dobra u stavljanju ruža za usne bez zrcala dok čavrljam.
To je silan talent.
Bravo, sestrična!
Ja sam jako dobar
s gratis pićem.
Lalo, to već znamo.
Silan talent.
Ja sam dobra…
Reci što god ti padne na pamet.
U plaćanju poreza!
Ne, Gabo. Ne.
Hej, dobijem ogroman povrat.
Dobro, moja je sestra dobra u spašavanju stvari koje bi drugi bacili.
-Molim? -Mislim, jako je dobra u izumima.
Osvaja nagrade otkad je bila mala.
Aha, a ti si mi pomagao. Sjećaš se motora?
-To. -Ali ne tako često.
Baš se super slažete.
Da, bili smo sjajna ekipa.
Čak smo bili i regionalni prvaci u ping-pongu.
Drugo mjesto u stepu.
Da. Što?
Što?
-U stepu? -Da, u stepu.
Neobično je popularan u San Miguelu.
Ma niste valjda ozbiljni?
Aha, dobro.
Istina je.
Baš čudno, zar ne?
Idemo im pokazati.
-Molim? Ne, čekaj. -Pardon.
Ne sjećam se koreografije.
-Ne? -Nimalo.
Stalno smo vježbali dvije vražje godine.
Čepovi za cipele.
Da, kao pločice.
-Bit će zabavno. -Kako je?
Možeš mi pomoći? Stavi ga na ripnu.
Vidjet ćeš da letim po podiju.
Jedva čekam!
Tu, na ripnu…
-Gle, stane na ripnu. -Taman.
Da, super.
Znate li „Corro, vuelo, me acelero”?
-Odsvirat ćete? -Može.
-Super. -Plesat će uz to.
Sad se pripremite.
Vidjet ćete Medine kako lete po podiju.
Što radi nekoliko pića! Ajme!
Dođi!
Gle na što me tjeraš, vražji patuljče!
-Odavno me tako ne zoveš. -Ovo je suicid ega.
Bravo!
To!
Koji neugodnjak!
Odavno ovo nisam radila, dobro?
Da.
I nisam to očekivala.
Tako da se nisam depilirala.
Ne znam na kakvo ćeš iznenađenje naići.
Govorim ti da se ne šokiraš.
Savršena si.
-Stvarno? -Da.
Da.
Čekaj.
Što je bilo?
Sve je u redu.
Ali ja volim…
polako.
Aha, dobro.
Polako, može.
-Da. -Da.
Da.
Polako.
Jesi li čula za tantrički seks?
-Nisi? -Ne.
Ne, čekaj.
Dođi.
Sjedni.
Skini se.
Da.
Znači, ne živite ovdje?
Ne, ovo je kuća mojih djeda i bake.
Ali nitko više ne dolazi, osim nas kad je sajam.
Shvaćam.
Lijepa je.
Ugodna.
Da, baš je lijepa.
Puna je uspomena.
Da, to se i meni dogodilo u kući mojih roditelja.
Sa!
To je mantra.
Za mušku seksualnu stimulaciju.
Aha!
Ajoj!
I kako se ovo koristi?
Ovaj kristal je prikupio seksualnu energiju.
Skupljao sam je više mjeseci.
Dobro, baš zanimljivo.
Nisam uštogljena, ali ako ćemo raditi malo perverzne stvari…
Ne znam, barem trebam znati…
gdje to ide.
Lezi.
Nećeš to dezinficirati?
Sa!
Osjećaš li… vibracije?
Aha, ovo je s baterijama.
Aha.
Osjećaš li?
Ne znam, možda na mene kasnije djeluje,
ali tu ću se koncentrirati i dati sve od sebe.
Fer, nećemo ništa raditi.
Zašto ne?
Ne, mislim da idem u krevet.
Ne! Čekaj, bit će bolje.
Što je?
Nisam se htjela pitati kako bi bilo.
Zadrži orgazam.
Zadrži ga.
-Da, hoću… -Sa!
Zadržat ću ga, bez brige. Neće mi pobjeći.
Joj, tako je divno! Sa!
Svidjelo ti se?
To je to?
Kako je bilo?
Kakva noć!
Ma da?
Zašto si to isključio?
Ne sviđa mi se José José.
Pjevao si njegovu pjesmu.
Jesam li?
Ma ne.
To je bila tatina omiljena pjesma.
Je li?
Ne sjećam se.
Skoro svaki dan je to puštao.
Pjevao je tu pjesmu pod tušem.
Na kraju više nije bio kreten.
Kunem se.
Od raka mu se popravio karakter.
Postao je i duhovit.
Ne znaš što se dogodilo s jadnom tetom Enriquetom.
Rekla mu je: „Francisco, ne boj se, ideš na bolje mjesto.”
Znaš što je odgovorio?
„Svugdje je bolje nego tu uz tebe, Enriqueta.”
U redu je biti tužan jer je umro, zar ne?
Znaš da je stalno pitao za tebe?
-Bio je tako ponosan. -Ma baš bi bio ponosan.
Znam da je bio jako težak tip.
Na svoj način nas je volio.
Nije znao biti bez mame.
I nije imao pojma kako nas odgajati.
Ali teško se riješiti starih navika.
Isprva sam mrzila njegove izraze. A kako mi sad nedostaju.
Zašto nisi otišla iz San Miguela?
Nisam ga mogla ostaviti samog.
Ne, mislim na prije nego što se razbolio.
Baš zato.
Napunio se!
Ispričavam se.
-Već? -Da.
Nevjerojatno je.
-Stvarno? -Da.
Sad sam ja na redu?
Da.
Jako mi se svidjelo.
Ovo nam je bila najbolja noć u životu.
Sa!
Hvala ti na svemu.
-Vidimo se. -Vidimo se.
-Hvala vam! -Nema na čemu.
-Bilo je sjajno. -Čuvajte se.
Dođite opet.
-Jasno. -Može.
Sve u redu?
-Super, a ti? -Sjajno.
-Spremna? -Idemo!
-Završio si? -Da.
Zamalo sam zakasnio.
TERME
Nijedna poruka?
Zbilja?
Što da mi se nešto dogodilo?
Prvo gnjave da se vratim, a poslije ih boli kurac za mene.
A sinoć je bilo dobro?
To je bilo iskustvo koje…
vjerujem da se svakako neće ponoviti.
U mom životu.
Da, tip je imao velike ruke.
I puno energije.
No, poštedi me detalja.
Naravno.
Kako je bilo sa sestričnom?
Dobro.
Nabacivala mi se,
ali nije bilo vrijeme.
Nije imala velike ruke?
Nisi normalna, Gabo.
Ne.
Stani.
Ne. Zašto?
Molim te!
Što je bilo?
Mislim da ih trebamo povesti.
Ovo nije Singapur. Opasno je pokupiti bilo koga s ulice.
Da, baš izgledaju kao kriminalci.
Gabo, to su klinci.
Stopiraju. Što ako im se nešto dogodi?
Dolaze.
-Možda će nas opljačkati? -Ne.
-Ljubavi… -Čine se u redu, ne brini.
-Bok. -Hvala.
Bok. Kamo idete?
Prijateljima u Tlaxcalu.
Mi ćemo vas povesti.
-Za Tlaxcalu moramo skrenuti. -Ti si htjela u terme.
-Svidjele su ti se. -Da, ali sad ja biram.
Pomiri se s tim.
Rado ćemo vas povesti.
-Sigurni ste? -Da, naravno.
Dobro, hvala.
Ali vas moramo tražiti osobne isprave.
Aha, da, naravno.
-Ajme! -Hvala.
Oprostite, sigurnost.
Ne, u redu je.
Drago mi je…
Slikat ćemo vaše isprave da ih pošaljemo prijateljima.
-I selfie, može? -Dobro, za uspomenu.
-Kako ste? Bok. -Što ima?
Zdravo!
-Što ima? -Brate.
Prijatelji!
Zdravo, dobro došli!
Hvala.
Zdravo, kako ste?
Mogu li je dotaknuti?
Da, sestro.
Bok!
Čemu služi koza?
Ona je dio obitelji.
Aha, nije vam za jelo.
Naravno da nije.
I, što je sve ovo?
U biti, došli smo doživjeti kolektivno iskustvo.
Dobro.
Dijelimo isto vrijeme i prostor s prirodom.
S nama samima.
Vraćamo se izvoru.
Svi, kao zajednica.
Znači, to je sekta.
Molim?
-Ne. -Ne.
Ovo je duhovno iskustvo.
Vjerujemo da smo svi povezani.
Da naše duše dolaze na ovaj svijet da se nađu.
Da činimo svojevrsnu obitelj.
-Što? -Tvoje ruke.
Aha.
Poput vas.
Vi ste povezani nečim većim od krvi.
Točno.
Vaše su duše odabrale
ovo mjesto i ovaj trenutak jer su htjele biti zajedno.
Shvaćam.
Točno to bi rekli ljudi iz neke sekte.
Ne slušajte ga.
Bio sam isti u vašoj dobi.
Kad su me drugi uzdržavali.
Ali kad trebaš plaćati račune,
stvari se mijenjaju.
Ne želim živjeti da bih radila.
Želim više.
A i ti želiš više.
Inače ne bi bio ovdje i putovao na svojem starom motoru
tako čudno odjeven s 50 godina.
Ne, čekaj. Imam 40 godina.
Hej, čovječe!
Dob je u duši. Oprosti.
Ne, čekajte, nisam tu zbog sebe.
-Nisi? -Tu sam zbog svoje sestre.
Što? Ideja je bila tvoja.
Trebala si promjenu.
Meni je bilo dobro.
Ma, molim te, nije ti dobro.
Mogu li vas nešto pitati?
Jeste li sami ili imate djecu, obitelj?
Pa, ja sam… neko vrijeme pokušavala imati djecu.
Dosta dugo.
Nakon posjeta hrpi liječnika i silnog troška
na kraju su nam rekli
da neću moći.
Nisam znao.
To nije nešto što čovjek napiše u čavrljanju preko interneta.
Bilo je u redu.
Jer je razvod grozan, a još je gori s djecom.
Ovako je bio samo grozan.
Vidite?
Možda smo se zato morali sresti.
Da si možete to reći.
U ovom životu za sve postoji razlog.
Uvijek, za sve.
Desert, ljudi?
-Da! -Da, hvala!
-Uh, fino! -Trebam ovo.
Uzet ću dva.
Još jedan. Joj, hvala.
-Jako je fin. -Majko mila!
-Što je ovo? -Ne znam, ali je fino.
Kvragu, pazite, u njima su gljive.
Koliko ste ih pojeli?
Bok, ljepotice.
Osjećam da smo kozmički povezani.
Da.
Hvala ti na ovom daru.
Nikome još nije bilo ovako gadno.
Ne.
Hej.
Hvala.
Hvala što si me doveo ovamo…
i što si sa mnom.
Iako, da budem iskrena, bilo bi sjajno
da si stigao na vrijeme.
A ne samo poslao glupi novac.
Imam sina.
Molim?
Joj, izletjelo mi je.
Ali kako? Mislim, sina?
Imam sina.
Znači, imam nećaka?
Ovo je žestoko!
Imam nećaka? Zbilja?
Imam nećaka.
To je nevjerojatno.
Gasite svjetla, braćo!
Što su to?
Krijesnice.
Fernando?
Fernando.
Fernando, jesi li dobro?
-Jesi li? -Što je bilo?
Jesi li dobro?
Mislim da sam poljubio kozu.
I ti si vidjela krijesnice, zar ne?
Čak si mi i rekao da imaš sina.
Zbilja?
Onda su me gljive baš lupile.
Jer nemaš sina, zar ne?
Inače bi mi to rekao.
Iako, ako imaš, sve je u redu.
-Stvarno? -Pa, to je tvoj život, zar ne?
Otkad si tako puna razumijevanja?
Otkad znam da nemaš sina.
Ne.
A što ako ga imam?
Jebeni Fernando!
Što?
Hej…
Znala sam! Baš sam znala!
Čekaj, sinoć si to bolje primila.
Nadrogirana!
Neću raspravljati o tome gladan.
-Idemo doručkovati. -Nemaš izgovora.
Želim doručak.
-Ne mogu o tome na prazan želudac. -Ne! Kako to možeš reći?
Prestani se mrštiti.
Oprosti, ne mogu, još mi to nije sjelo.
Dobro, što ti treba sjesti?
Ševio sam curu i napravili smo dijete.
Htjela ga je, a ja sam htio na magisterij u Londonu.
I tako je i bilo. Zadržala ga je, a ja sam otišao.
Još jedna priča iz stvarnog života žena.
I to je to.
Kao da nije ništa bilo.
To samo tako kažeš.
Znao sam da ćeš me kritizirati.
Zato ti nisam rekao.
Dobro, što si očekivala?
Bio sam glupi klinac.
Nisam bio spreman biti otac.
Koliko ima godina?
Petnaest.
Kako se zove?
Ricardo.
Majka mu je birala ime.
Sviđa mi se.
A zna li za mene, za svoje baku i djeda i ostalo?
Ne znam.
Nismo razgovarali.
Ona i ja smo se složili. Ako neću biti u njegovom životu,
bolje mu se ne javljati.
A gdje živi?
U Ciudad de Méxicu, s mamom.
-Savršeno. -Što?
To nam je usput.
-Idemo ga vidjeti. -Luda si.
On nam je ostao od obitelji, Fernando.
I ja sam na redu. Moraš napraviti što ja želim.
-Ne, čekaj… -Što god ja želim, bez iznimke!
Pravila su pravila, inače tko smo?
Vidiš to, partneru?
Da.
Zaustavite se.
Sigurno će nešto tražiti.
Pusti mene da ovo sredim, molim te. Ti šuti.
Zašto?
Znaš da imaš problema s autoritetima.
Daj, molim te!
Pogledaj ih samo.
U Singapuru su svi policajci kao iz filma Brucea Leeja.
-Šuti. -Pogledaj ih!
Zdravo, mala.
Kako ste, gospodo? Sve u redu?
Dobro jutro.
-Odakle dolazite? -Iz San Miguela, idemo u Ciudad de México.
I vozite se bez kacige, malena.
Da, znamo. Bilo je nešto jako hitno.
Morali smo brzo krenuti. Jedva se stigao obući, kao što vidite.
Gdje još da ponesemo kacige?
Kacige spašavaju živote, gospođice.
Znam, ali doživjeli smo tragediju u obitelji.
Tata je umro.
Što mu se dogodilo?
Rak.
Baš zajebano. To je čudo odnijelo i moju baku.
Žao mi je.
-Hvala. -To sranje nikoga ne pušta.
Nikoga.
No to ne opravdava ovo s kacigom.
Znam, oprostite. Neće se ponoviti.
Kunem se, gospodine.
Dobro, dosta.
Koliko da nas pustite?
Ma dajte, ljudi!
Svi znamo da se u ovom gradiću sve rješava mitom. Što?
Tlaxcala nije gradić.
U saveznoj državi Tlaxcali
kacige su obavezne.
Da, znamo.
Dobro, kad se već tako dogodilo, što onda?
ZAVRŠAVA SAVEZNA DRŽAVA MEKSIKO, POČINJE TLAXCALA
Ovaj izgleda kao plesač u noćnim klubovima.
-Gle, malo ću ga prepasti. -Može.
Dosta! Jebite se!
Prestani!
Čekaj!
Gubi se, bljedunjava šupčino!
Bijedniče!
Živjela Tlaxcala, seronje!
Jebite se!
Baš su si dali truda oko hotela.
Da, zar ne? Lijep je.
Imam masnice na nogama.
Ma da?
Joj, mene leđa ubijaju.
Slobodno!
Opa!
Da zatvorim vrata?
Ne čekamo nikoga. Molim te, zatvori vrata.
Čemu žurba? Izvukao si me iz tuša.
Razmišljao sam o nečemu i htio sam razgovarati s tobom.
Opa! Ti imaš i dnevnu sobu i sve ostalo?
Da, a ti ne?
Ne!
Baš čudno, platili smo isti tip sobe.
Ovo je jako loša ideja.
Iskreno, jest.
Glupo je trošiti novac na hotelsku sobu.
-Ne, ne to. -Što?
Doći vidjeti malog.
Kao što je ona cura rekla, sve se događa s nekim razlogom.
Kiša, murja. Mislim da svemir nije htio da dođemo.
Nemoj mi reći da ga nisi željan upoznati.
Nije da to ne želim.
Mislim da je prekasno.
Mislim da ne želi upoznati svog oca seronju.
Joj!
Nisi baš takav seronja!
Ako me usporediš sa serijskim ubojicom, čak sam i dobar.
Voliš da ljudi misle da si gadan
jer si meka srca.
Ali pogledaj se, tu si.
Umjesto u Singapuru, ti si sa mnom.
Ne.
Što?
Znam što pokušavaš.
Želiš me nagovoriti da vidim malog.
-Oprosti, ali neću. -Kamo ćeš?
-Bilo kamo, samo ne ovdje! -Ne.
-Pusti me! -Nećeš otići!
Moj je sin! Moja je stvar ako ga ne želim vidjeti.
-Želiš ga vidjeti! -Projiciraš!
Ti nisi mogla imati djecu…
Oprosti.
Nisam to htio reći.
Jebote, Gabo!
Ugrizao sam se.
Da, u pravu si, baš si seronja.
Uvjeravam se da nisi, ali uvijek se razočaram.
Gabo, oprosti.
Kako ne žališ što si ga napustio?
Žalim.
Žalim što sam ga ostavio,
što sam ostavio tebe i tatu.
To nikad nisam uspio savladati.
Gle, ako ćeš mi predbacivati, trebat će mi tekila.
Što ćeš učiniti?
-Dvjesto pesosa. -Koji lopovi.
Da.
Posluga u sobu?
Treće pravilo.
Zadnji komadić, inače tko smo?
Uzmi crème brûlée.
Daj.
Joj, ne mogu disati.
Povraćat ću u svojoj sobi.
Laku noć.
Bok.
Daj.
Hej.
Ova jakna nije previše?
Kako izgledam?
Da vidim.
U redu je.
Kao neki kul kidult.
Ti si trebala još nešto kupiti. Mislim, samo tenisice?
Hej, kupila sam i traperice. Sve je bilo skupo.
A i da sam se zadržala, ustrtario bi se.
Ne.
Mogu te nešto pitati?
Samo ako nije glupo pitanje.
Žališ li ti zbog nečega?
To je glupo pitanje.
Ja sam sinoć prihvatio svoje. Sad si ti na redu.
Kad gledam tvoj život,
osjećam da sam ja…
možda jednoga dana mogla biti poput tebe.
Naravno da si mogla.
Dapače, mislio sam da ćeš raditi za NASA-u ili tako nešto.
Da, baš. Nema svrhe plakati nad prolivenim mlijekom.
Kakva je to glupost?
Dakle…
Vjeruješ li da imam važeću putovnicu?
Produžim je, ali je ne koristim.
Ali mi daje nadu da ću jednog dana putovati.
-Hoćeš? -Ne.
Kako znaš da žive ovdje?
U tom istom stanu je živjela s mamom. Nisu se selili.
Kako znaš da se nisu selili?
S društvenih mreža.
Uhodiš ih preko interneta?
-To su oni? -Da.
Pozdravi ih od mene.
Hoću, naravno.
Jedi.
Odjednom bude 20 h, a još nisi jeo.
Volim te.
Srećom, sliči majci.
Vidjeli smo ga. Idemo.
Gospođice, račun.
Gabo, čekaj. Što radiš? Čekaj! Ostavit ću vam novac ovdje.
Čekaj!
Daj, šuti. Nemoj govoriti.
-Normalno hodaj. -Što radiš? Čekaj.
Ma, samo dođi!
Molim?
Zdravo, gđo Lourdes, kako ste? Ugodan vam dan.
Tu je gnijezdo, zar ne? Ptica.
Očajno se skrivaš.
Čini se da je priglup.
Zašto to kažeš?
Daj mu priliku.
Što ako je na mamu?
Daj, molim te.
Gle, pratimo ga, a on ni ne primjećuje.
Tri, dva, jedan, dosta!
-Dodaj mi je! -Dodaj!
Oduzmi mu je!
-Gol! -To.
Pazi!
Hajde!
Dobar je.
Kao Hugo Sánchez iz Real Madrida.
Opa!
Gol!
Vidiš?
Bolji je od tebe.
Lopta!
Hej, lopta!
Možeš je baciti.
Dodaj mi je.
I?
-Možemo se pridružiti? -Zbilja?
-Gabo, čekaj. -Trebate iskustva.
-Hej, Gabo. -Idemo.
Gabo. Hej, ne, čekaj. Samo nas je troje.
Istina, rasturit ćete nas.
Pa da, ja ću igrati s vama.
Onda dobro.
-Hajde. -Idemo.
Prati ga.
Hajde, Gabo!
Ovamo, Gabo!
Gol!
Nevjerojatna si.
Naravno, predobra je.
U školi je znala posramiti sve dečke.
Gabo!
Prati ga!
Ovamo, mali!
To.
-Pucaj! -Gabo!
Gol!
Joj, jebote.
Baš je bilo dobro.
Jako dobro igraš.
Hvala.
Joj, ne. Ma, molim te!
Pogledajte ih. Nisu li slatki?
Poznati su u ovom parku.
-Stvarno? -Da.
U braku su već 50 godina.
On je dobio Alzheimerovu bolest.
Morala se brinuti o njemu.
Ali je bilo teško, pa su ga smjestili u dom.
Onda je i ona dobila Alzheimera.
Poslali su je u isti dom.
Nisu se sjećali jedno drugog.
A ovo je najbolje.
Svaki dan kad se sretnu, to im je kao prvi susret.
I svaki dan se iznova zaljube.
Mislim da nas vučeš za nos.
Istina je!
-Pa je kao u filmu? -Zašto bih lagao?
Zbilja?
Znao sam. Vidite?
Ali bi bilo super da je istina.
Dobro, mi sad moramo ići…
Dobra igra.
-Bok. -Bok.
-Dobra igra.
I tvoja.
Ne treba nam test očinstva, zar ne?
Mali je baš kul.
I stvarno ti sliči.
Ali on je zgodniji.
Simpatičniji.
I viši.
Čak ste i pričali. Valjda si zadovoljna.
Bit će teško reći mu da si mu otac.
Mislim, možemo odabrati klasik…
„Ricardo,
ja sam tvoj otac.”
Neću mu ništa reći.
Što? Upoznali smo ga.
Dobro je, zadovoljan je.
Nastavlja sa svojim životom, a i ja.
Onda smo ovo bez veze učinili?
Bolje mu je bez mene.
Fer,
sav si blistao.
Nikad te nisam vidjela tako sretnog.
Nemoj mi reći da nećeš ništa učiniti.
Iako…
Nisam iznenađena.
-Nisam ni najmanje iznenađena. -Mislim…
Mislim…
Kad vidiš odgovornost, pobjegneš glavom bez obzira.
Stvarno si nešto posebno.
Možeš žaliti zbog nečega,
ali trebaš i riješiti svoje gluposti, kukavico.
Čekaj. Ti si tu jedina kukavica.
Kažeš da sam te ostavio. U redu. Na neki način jesam.
Ali nisi samo zbog mene ostala u San Miguelu, ni zbog tate.
Ne izvrći stvari.
Ništa ja ne izvrćem.
Ali uvijek smo ti mi izgovor.
Bojiš se otići i zajebati.
Ali imam vijest za tebe, na kraju putovanja
vratit ćeš se svojem dosadnom starom životu.
Aha. Dobro, super.
Da, ja sam ta koja ima izgovore.
Kul. A ti?
Što?
Što ti radiš?
Glumiš da ti je svejedno: „Nije me briga ni za koga.”
A život ti je zapravo pravo sranje.
Na poslu ih nije briga za tebe, a balkon ne koristiš.
Barem je to moj balkon.
I mislila sam da ste ti i tata slični.
Ali ti si stvarno kujin sin.
Nisi normalna.
Dosta. Evo ti blagoslov i jebi se.
-Odoh. -Samo daj.
Baš si dosadan.
Dušo, ključevi!
Halo?
Bok, Daniela.
Tko je to?
Fer.
Fernando Medina.
Aha.
Kako si?
Ne želim biti nepristojna,
ali upravo večeram s prijateljima.
Nazovem te kasnije?
Da, oprosti.
Halo?
Lagala sam ti, ne večeram ni s kim.
Nisam htjela razgovarati.
Shvaćam.
Da, to sam i mislio.
U Singapuru si?
Pa…
Da, eto, tu sam.
Koliko je tamo sati?
Pa… Tu je otprilike…
Ne, oprosti.
Ne želim ti lagati.
Tu sam, u Ciudad de Méxicu.
Da, znam.
Vidim te.
Što radiš ovdje?
Tata mi je umro.
Žao mi je.
Htio sam vidjeti kako ste. Dobro izgledaš.
Ti izgledaš očajno.
Hej…
Završila si svoj doktorat?
Već odavno.
A Ricardo?
Što te zanima?
Treba li što?
Kako mu ide u školi?
Jesi li ga cijepila?
Zabrinut sam.
Znaš, sad u cjepivima koriste nanotehnologiju, pa…
Što želiš, Fernando?
Ne znam.
Od tatine smrti… ne prestajem misliti na Ricarda.
Točnije, imaš gadnu grižnju savjesti
i razgovarao bi s njim da tobože odradiš svoje.
Pa bi se vratio u Singapur i opet zaboravio na njega.
Da ga vidiš, moraš biti ozbiljan.
Misliš li da to možeš?
Pa…
Zbogom, Fernando.
DOBRO DOŠLI U MORELOS
Hvala.
Gabo!
Jebi se!
Molim?
Rekla sam da se jebeš!
Ne čujem te, moraš govoriti glasnije!
Jebi se.
Ma daj, oprosti.
Daj, čovječe.
Volim te!
Da vidim.
Kvačilo je labavo.
-Točno, to se dogodilo. -Da vidim.
Ne trebam ti pomoći, brate?
Ne.
Bio si u pravu.
Da, znam.
U vezi čega?
Kukavica sam.
Ma ne, nemoj mene slušati.
Da, stvarno je tako.
Ostala sam u San Miguelu, gdje sam sigurna.
Gabo, hrabrija si od mene.
Ovdje smo zbog tebe. Ja sam se htio vratiti.
Gledaj.
U ovih tjedan dana zajedno
putovali smo, bilo je šore, murje, nećaka.
Čak i tantričkog seksa.
-Molim? -Ništa.
Radila sam ono što nikad ne bih, zbilja.
Dobro, da. Objasni taj tantrički seks.
Zbog tebe radim ono što inače ne bih.
Dobro.
Vratimo se na tantrički seks.
Pokušavam ti reći nešto lijepo.
I ja tebe trebam.
Bez tebe
sam šupak.
Da, iskreno, jesi.
Možda je ona cura bila u pravu.
Naše duše su povezane i traže se kad se trebaju.
Joj, već te vidim u onoj sekti.
Aha!
-Želiš li igrati? -Ne.
Ma, daj. Dođi.
-Hajde, pusti žlicu. -Hvala.
-Možemo li igrati protiv vas? -Ne.
Kvragu! Vrati se jelu.
-Hajde. -Ne, kladimo se.
Da bude zanimljivo.
-Petsto? -Tebi je to zanimljivo?
Znam… moj sat.
Jebote, taj je s placa.
Gdje bi bio s placa! Ne, iz posebne je…
Znam, motori.
-Ako pobijedite, vaši su. -Ne. Što? Čekaj.
-Zar si lud? -Oni?
Da.
-Smeće su. -Nisu smeće. Što vam je?
To su Carabele iz 80-ih.
To su klasici.
Originalni dijelovi, nove kočnice. Upravo sam ih ugradila.
Eto, imaju vrijednost.
-Nemate što izgubiti. -Ne?
Ne.
-Vrijedi? -Vrijedi.
Hajde, može.
Može. Idemo.
-Dođi. -Kakva je to bila glupost?
Počeli smo ovo putovanje igrom, pa i završimo igrom.
Da, lijepa simbolika, ali ne.
Ne motori.
Gle, ne brini.
Nikad ih ne bih ugrozio.
Gle, gospodin već izgleda staro.
A klinac, no…
Neće pobijediti.
A ako pobijede?
Neće! Gledao sam ih, nisu tako dobri. Dođi.
Rasturit ćemo ih. Hajde.
-OK. -Spreman?
Jedanaest za pobjedu.
-Dobro. -Može.
-To! Super! -Baš dobro!
Jedan-nula.
-Jebote, makni mi se s puta! -Dva-nula.
-To! -Dobro.
-Rasturit ćemo ih? -Ne trudiš se.
Sad sam jela!
Onda podrigni.
Dobro, dosta.
Pa da.
-Dobro, cure, hoćemo li igrati? -Da.
-Čekamo vas, gospodine. -Da vidimo.
Gol, čovječe!
Zamijenimo strane.
Eto!
Predobro!
Samo tako!
Tako je!
Bravo!
10-10, meč lopta.
Pazi, kad ti kažem!
-Dobro. -Tata.
Daj da ja serviram.
Dobro.
Nemoj zabrljati.
Neću, gospodine.
Ti si na redu.
Hajde!
-Kako dobro! -Pobijedili smo!
-Pobijedili smo ih! -Pobijedili smo!
-Eto! -To!
Bravo!
A što je vama smiješno?
Ništa.
-Daj ih. -Što?
Ključeve.
Ne, čekajte… A da promijenimo dogovor?
Što da mijenjamo, gade? Ključevi!
Pardon, nema potrebe za agresivnošću.
-Ne petljaj se. -Tko te išta pitao, ludačo?
-Jesi li dobro? -Joj. Ne.
-Jako te boli? -Stavi sapuna na to.
Sapun.
Evo.
Misliš da je slomljen?
Joj, ne znam.
Vidiš? Nisi baš takav šupak.
-Dao si im da pobijede. -I ti.
Imaš pravo.
Tata nam je dao motore jer je znao da ćemo ih jednog dana trebati.
Što ćemo učiniti?
Duplikati.
Idemo.
Idemo! Brzo!
Hajde! Brzo!
Požuri!
Ali kad sam ga vidio…
Kvragu.
Pošteno smo pobijedili.
-Mislio si da ću nju udariti? -Ne, ne bi ti.
-Neće se upaliti. -Što?
-Neće se upaliti. -Neće? A moj?
Motori!
Jebote!
Popni se!
Čekaj!
Daj gas!
Uhvatite ih!
Kvragu, moj motor!
Hej!
Acapulco!
Nikad nije kasno! Nikad!
Dobro došla, sestro.
-Uspjeli smo! -Uspjeli smo!
Namjesti se.
Čekaj.
Spremna?
TREBAMO TE, VRATI SE ŠTO PRIJE!
Uspjeli smo!
Kako je ovo ugodno!
Ugodan je osjećaj?
Aha.
Osjećaš nešto toplo?
Popiškila si se?
Pravila se moraju poštovati.
Dobro.
Ne! Ne budi odvratan! Ne!
Struja je na mojoj strani.
Inače tko smo?
Joj!
Što je bilo?
Stigli smo.
-Stigli smo? -Da.
Čekaj.
-Uspjeli smo. -Jesmo.
Je li sve u redu?
Izvrnuo si mi prst.
Što je?
Koza! Ipak sam ostavila upaljena svjetla.
No, dobro…
Hvala.
Gle.
U sjećanje na ovo putovanje.
A ja ću u sjećanje zadržati majicu.
Volim te, patuljče.
Volim te.
Nedostajat ćeš mi.
I ti meni… jako.
Čuvaj se.
Poštovani putnici,
podsjećamo vas da svoje osobne stvari držite na oku
u svakom trenutku.
Ako nađete sumnjivu prtljagu, molimo da to prijavite…
Dobro jutro. Gdje putujete?
Svugdje.
Fer?
Bok, Ricardo.
U SJEĆANJE NA HÉCTORA SUÁREZA
Životinje nisu bile zlostavljane pri snimanju ovog filma.
Bile su pod brigom i nadzorom svojih trenera.
Prijevod titlova: Jelena Ćuković