Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
TRÄNING STYRELSEMÖTE
INSPEKTERA BYGGPLATSEN I MADRID MÖTE MED INVESTERARE
Välkomna till ett nytt avsnitt av vårt program.
Idag har vi nöjet att få prata med personen på magasinets omslag.
En ny stjärnarkitekt:
-Salvador Campodónico. Det är ett nöje. -Tack, detsamma.
Du har redan blivit nån att räkna med i spansk arkitektur.
Du har renoverat 24 hotell på bara ett halvår. Hur är det möjligt?
Lite sömn och mycket planering.
Berätta om din vardagsrutin.
Jag vaknar kl. 05.00 för att träna.
Klockan sex går jag hemifrån. Jag är noga med att hålla schemat.
Imorgon åker vi kl. 05.55 istället för 06.00.
-Är det därför du är singel? -Ja, du vet hur jag fungerar.
Jag behöver en kvinna som står ut med mina arbetstider.
Dina renoveringar är prisbelönta.
Du är arvinge till ett storföretag som bara fortsätter att växa.
Det ryktas att ni ska bygga ett nytt Campodónico-hotell,
som ska bli det första utanför Spanien och vara sjustjärnigt. Stämmer ryktet?
Jag skulle gärna göra det, men det är inte upp till mig.
Om jag skulle uppföra det, skulle det bli ett nytt underverk.
-Vill du ha hela världen? -Möjligheterna är oändliga.
En stor applåd.
CAMPODÓNICOS HOTELL
Tack för förtroendet, pappa.
Det får man inte gratis. Gör mig inte besviken.
DU SKA SNART FLYGA
ALLT ÄR KLART INFÖR RESAN KONTROLLERA RESPLANEN
NETFLIX PRESENTERAR
CUSCO, PERU 3 339 METER ÖVER HAVET
"Nycklarna finns bakom svarta tavlan."
Titta här, pappa. Här är utsikten från bilderna de skickade.
Men den är mycket bättre i verkligheten.
Det blir perfekt att bygga vårt underverk här.
Det där är Cuscos Plaza de Armas.
Och här kommer hotellet att vara.
Hoppas du är nöjd.
Tack för att ni är här.
Detta är en vändpunkt för oss alla men framförallt för Cuscos turism.
Skål för vår framgång.
-Skål! -Skål.
Nej!
TUPANANCHISKAMA VANDRARHEM
Jag vill ha hit dig
Läpparna mina de saknar kyssarna dina
Jag ropar på dig
Jag bönar och ber dig Ja, snälla du fruktansvärt fina
Jag vill ju ha dig
För livet utan dig Är inte värt att leva
Och jag går Jag går ut i världen
Jag stegar nu framåt
Med en önskan om att
Du mig ska förstå
Du ska tycka synd om mig
Om hjärtat menar väl
Lyssna på dess hjärtslag
Och smärtan i min röst
Men kom tillbaka
Fyll upp det tomrum Som lämnades kvar och kom tillbaka
Tillbaka
-Även om du… -Även om du…
Bara vill ta farväl
Vill inte förloras
Utan ett farväl
Nu festar vi!
Kom igen!
Kör hårt!
Så ja!
Är du min Tinder-dejt?
-Förlåt? -Min Tinder-dejt.
Jag har inte Tinder. Jag kom precis hit.
-Vem är den där blondinen som sjöng? -Hon är som en dotter till mig.
Vad gör jag med det?
Enligt legenden ska en kvinna som gillar en man låta honom tända eld på struten.
-Struten? -Pappret.
-Tänd på! -Pappret, ja. Ge mig det där.
Så, det var bättre.
Men passa dig, matadoren. Hon är min systerdotter.
Ge mig den och gå dit.
-Tack. -Visst.
Gå nu. Skaka loss.
Jaså?
-Du kommer att bränna dig. -Du får inte ens eld på det.
Bravo!
Mina älsklingar!
Jag kommer att sakna er. Ni borde ha stannat längre.
Måste vi åka hit för att träffa dig? Nästa gång får du åka.
Passa dig för vad du önskar dig, syrran.
Vänner!
Jag hoppas att ni är lika generösa mot hatten som med applåderna.
Musik fyller själen men inte magarna. Så var snälla och fyll hatten, okej?
Pengar, en dollar.
En dollar, min vän.
Ariana, hämta färgen.
Ikväll ska vi måla i månskenet.
Hör du!
Fram med pengarna!
Fram med pengarna, gringo!
Kom igen!
Använd inte ett annat språk, fyll bara hatten, din jävel!
Förlåt, jag…
Jag såg dig inte.
Förlåt.
Vet du vad rocken kostade?
Skojar du?
-Du betalade nog för mycket. -Nej, det är min turrock.
Den verkar inte funka för oss.
-Förlåt, jag såg dig inte. Ville du nåt? -Nej. Eller jo.
Jag ville säga att du sjunger och dansar bra.
-Jag gillade flamenco-cajónen. -"Flamenco"-cajónen, ja…
Cajónen är ett peruanskt instrument.
Men dina landsmän kom hit och snodde både det och mycket annat.
-Men det är härifrån, från Ica. -Man lär sig nåt nytt varje dag.
-Jobbar du här? -Ja, för tillfället.
Du ska väl inte bo här? Jag har inte förberett presidentsviten.
Nej, jag bor här intill.
-Jag heter Salvador… -…Campodónico. Du såg bekant ut.
Jag som trodde att han var min dejt, men han är min Airbnb-gäst.
-Jaså, ja. -Ja, precis.
Lichi Campos. Jag driver detta ställe och äger marken som ni besudlade.
-Är allt som det ska? Huset, nyckeln…? -Nyckeln gick sönder inuti låset.
Jag löser det imorgon, men jag behöver en sängplats.
Jag skulle gärna erbjuda min, men fjädrarna är så slitna.
De orkar inte med.
Jaha…
Löser du det? Behandla honom som en prins. Han har redan betalat så mycket.
Jag ska låta er vara. Min dejt är här.
-Angenämt. -Jag håller med.
-Hej då. -Vi ses, moster.
Jag kan ta med jackan till tvättomaten imorgon.
De kanske kan rädda den.
Nej, tänk inte på det. Jag har fler jackor… Rockar.
Jag behöver dock nånstans att sova.
Eget eller delat rum?
Det beror på vem jag delar med.
Quechua, va?
Pratar du det?
Inte så bra som jag önskar. Mina vänner lär mig.
Vad har du lärt dig?
Exempelvis att quechuan saknar ord för "hej då".
Så hur säger de "hej då"? Inte alls?
De använder ett uttryck.
"Tupananchiskama."
Vilket betyder ungefär "tills vi ses igen". Jag lär mig.
-Tupananchiskama. Det låter fint. - Ja.
Du är inte mycket…
…av en dansare, va?
Jag dansar ganska bra, men du skämde ut mig förut.
Är det inte kul att skämma ut sig? Du såg mig. Jag skämmer ut mig jämt.
Och du verkar lite spänd. Du borde slappna av.
-Receptionen är bemannad från klockan sex. -Tack.
Jag finns här om du behöver nåt. Då så. Sov så gott.
När slutar du jobba?
Det beror på.
Jag gör mitt eget schema.
-Hur så? -Vill du kanske ta ett glas?
-Jag gillar inte snygga killar. -Vilket sammanträffande. Inte jag heller.
-Säkert? Inte ens lite grann? -Det beror på hur mycket jag dricker.
Då får vi väl se.
-Gillar du pisco? -Jag vill inte blanda. Jag drack öl förut.
Hur gammal är du? Du är ju i Cusco nu!
Låt dig överraskas.
-Då testar jag för första gången med dig. -Är det så?
Jag trodde att du var mer erfaren.
Vi har en välkomstritual här. Detta är en wilkommen -shot.
-Jaså? -Ja.
-Tre shot pisco. -Okej.
-Ska vi? -Ja.
-Skål. -Skål.
-Höjdsjuka? -Nej, jag mår bara bra.
-Jag springer 15 km dagligen. -Jaha, okej.
-Andra shoten, då? -Ja.
Javisst.
Den är till dig.
Höjdsjuka är inte roligt. Du får passa dig.
-Kom du hit ensam? -Ensam i min ensamhet.
-Singel eller otrogen? -Helt och hållet singel.
-Och du? -Singel och vill så förbli.
Och du?
Samma här.
Jaha, backpackern…
Kan du nåt mer än att sjunga, dansa, spela peruansk cajón…
…och göra ansiktsmålningar?
En del mer.
Var det inte tre?
Just, ja.
Säker?
När man är i Cusco, ska man låta sig överraskas.
-Skål. -Skål.
Jag kysser inte på första dejten.
Det här är ju ingen dejt.
Nu till ekonominyheterna.
Campodónicos aktiekurs stiger
efter beskedet om att de ska bygga sitt första sjustjärniga hotell i Cusco.
Förväntningarna på projektet är höga, inte minst med tanke på att arkitekten…
-Tack, Lau. -Tack.
God morgon.
-Gomorron! -Gomorron.
God morgon.
-God morgon. -Ja, god morgon.
-Det var länge sen jag hade sovmorgon. -Varsågod.
-Känner ni till en bra järnhandel? -Har du en skruv lös?
Ja, ett par.
Hörni, ta det lilla lugna nu. Vi hörde precis allting igår.
-Och jag dig. -Gjorde du?
Ja.
-Kvinnor har så dåligt minne. -Så är det.
Vi ses.
Män också hoppas jag.
-Nu hänger jag inte med. Vad heter du? -Vad heter du själv?
Sista chansen! Gör er hörda nu! Jag går strax!
-Här! -Skynda!
-Tack, Ariana. Vi betalar sen. -Tack!
Allt ska strykas.
Jag vill ha rabatt.
-Brukar ni göra så här? -Ja, absolut.
Jo, förresten…
Tvättomaten ligger vid järnhandeln.
-Så vi kan gå tillsammans? -Ja, om du vill.
Hur länge stannar du här?
I minst ett år, högst två.
-Oj! Sabbatsår? -Nej. Jag ska bygga ett hotell.
Du ska få se.
Här är projektet.
Ett arkitektoniskt under som vetter mot ett av världens underverk.
Har du gjort det här också?
Ja. Det är en renovering från 2017, men företaget nobbade den.
Jag förstår varför.
Förlåt?
Det är bara det…
Du ville alltså bygga ett betongmonster på den här fina stranden?
-Hört talas om Burj Al Arab i Dubai? -Javisst.
Ett hotell som byggdes på en konstgjord ö.
Precis.
Imponerar arkitektur inte på dig?
Jo, absolut.
Det är ofattbart.
Vill du bygga nåt liknande här i Cusco?
Tänk på turistintäkterna. Idag finns bara ett sjustjärnigt hotell.
Och bara ett Machu Picchu.
Det kan du inte renovera.
-Har vi inte hotell här så det räcker? -Jo, men inte som vårt.
Jaha, okej.
Så du är detta sekels Francisco Pizarro? Du är här för att erövra oss igen.
Va? Nej…
Har jag sagt nåt fel?
Är du arg? Jag trodde att vi gillade varandra.
Jag gillar alla tills jag har skäl att inte göra det.
En sista fråga:
Är du intresserad av huset och marken för att du vill bygga här?
Marken är perfekt. Här finns stans bästa utsikt.
-Vandrarhemmet är inte till salu. -Det är väl inte du som äger det?
Min moster äger det. Hon kommer inte ens att överväga det.
Du… Allt har sitt pris.
Nej, inte människor.
Inte de som står mig nära.
Jag hoppas du förstår att gårdagen var en engångsgrej.
Fullständigt.
-Kort eller kontanter? -Tack.
-Jag använder QR-koden. -Okej.
Berätta om din gudomliga uppenbarelse om tre, två…
-Jag har inget att säga. -Var ni som Shakira och Piqué?
-Det där är inte roligt. -Varför är du så dyster?
Jag såg att ni gick vid tre.
Sen dess har jag längtat efter att få höra vad som hände. Berätta nu.
Jag låg med fienden.
-Är han pervers? -Jag är inte på humör!
Än sen? Jag vill höra. Kom igen nu, berätta.
Åh, nej…
Om han bad dig om nåt förfärligt, så dödar jag honom.
Han fick mig att inse att jag är en idiot.
-Kom det som en överraskning? -Lägg av nu, snälla!
Vem vid sina sinnens fulla bruk skulle hälla polerad betong över det här?
Över allt tegel, sten och trä.
Detta är Cusco, inte Dubai!
Här finns Perus viktigaste sedvänjor, gåtor och kulturella arv.
Men det håller på att försvinna för att folk vill ha ac.
Jag slutade lyssna vid "polerad betong". Vad är det med dig?
Koncentrera dig!
Jag pratar om det där spanska krypet! Inte för att det är nåt fel på kryp.
Men det spanska krypet…
Vad tror han?
Han må vara snygg, men hade jag vetat att han skulle begrava oss i betong,
tror han då verkligen…? Jag skulle ha bett honom att dra…
-Hördu. -Ja?
Han vill köpa vandrarhemmet, men du bryr dig inte.
-Va? -Jag säger ju…
Anar du hur viktigt det här stället är för mig och vår familj?
-Hallå! -Hördu!
Spanjoren har påverkat dig, va?
Inte du. Jag kommer med juicen.
Kära nån.
Ja, tre till fyra miljoner turister om året enligt mina beräkningar.
Jag skickar filerna. Tack.
PAPPA PRIVAT
LEVERANTÖR I CUSCO
Hallå?
Ja, Purgatorio-gatan 420.
Ja, jag är här.
Det här området är alltså din exmakes egendom.
Den här delen av vandrarhemmets egendom rör ingen.
Okej.
Vad är det nu? Vill prinsen inte duscha kallt?
Varmvattenberedaren duger till och med åt vandrarhemmet.
-Får jag fråga om ritningarna? -Javisst.
Vad är de till?
-Vilka då? -Ritningarna.
Vad är det? Varför är du så jobbig?
Så går det när man tänker med musen.
Ursäkta språket, men skönt sex får konsekvenser.
-Vad är de till? -Vilka då?
Ritningarna.
Berätta du, Salvita.
Vi bedömer byggmöjligheterna på marken.
-Ska du sälja? -Om den var min, hade han fått den.
Det väntade jag mig inte…
Vad roligt. Ni passar bra ihop. Förtjusande!
Se! Vi är ett förtjusande…
Helt otroligt.
-Hur som helst… -Vem äger marken som inte syns här?
Vad sägs om detta, då?
-Nämen! Se vem som är här. -Får man inte ta en siesta?
En siesta? Hela dagen? Jag såg dig senast igår.
Är du fortfarande arg?
Det är inte så vanligt att ta siestor i Spanien längre.
Siestan är viktig. Det skulle du veta om du inte var en robot som bara jobbar.
-Är hon alltid så här? -Ibland värre.
Det känns som en semester. Det är härligt att jobba på distans.
Ditt stackars, stackars rikemansbarn.
Jag orkar inte med honom. Jag äter på rummet.
Nu när vi blev avbrutna…
-Du har bytt. -Nej!
-Du fuskar. -Varför skulle jag göra det?
-Jag såg dig. -Visitera mig, du.
Det ska jag.
Vi spelar cachito.
-Va? -Sapo, då?
-Det kan jag inte. -Inte det heller?
-Nej. -Spanjorer…
Titta här.
Vadå?
Ta med den till chefen.
Ursäkta. Vi hittade detta.
-Tack. -Det var så lite.
Jag tror att den här tillhör dig.
Jag hade helt glömt bort den.
Jag tyckte att du borde få den.
Tack för att du gräver upp mina minnen.
Stäng dörren på vägen ut.
Lägg av!
Varför är du det sista och det första jag ser varje dag?
-För många är det en dröm. -För mig är det en mardröm.
-Det var ingen i receptionen. -Den är bemannad från klockan sex.
Den är 06.13. Vill du låna klockan?
-Jag undrar om utflykterna. -De är inget för dig.
-Inte? -Nej.
Hur kan du veta det?
-De är för folk som duschar i kallvatten. -Ingår det i utflykten?
Man måste väl se Machu Picchu?
-Ja, du behöver ju en bild till Instagram. -Precis.
Och Salcantay-utflykten?
Det är en femdagarstur man tar istället för Inkaleden.
Tufft för dig, men en av mina favoriter.
Vem är guiden?
Vem tror du?
Var anmäler jag mig?
-Vill du ha hjälp? -Nej.
-Den här. Och den här. -Vad ska jag göra med den?
Den ska vi ha med.
-Varför har du så många skjortor? -Jo, jag…
-Vad är det? -Jag behöver den till skägget.
-Okej, strunt samma. Vi är klara. -Jag stänger.
Hej!
Nu ska vi se. Janice León och Fernando Espósito?
Nandito. Säg "Nandito".
-Jag hatar "Fernando". -Var ni inte sex?
Jo, men alla kunde inte komma. Vi mår inte särskilt bra.
Igår såg jag den fulaste snoppen jag har sett.
Ni kan inte ställa in så här tätt inpå.
Jag ska förklara. Saken är den…
Det som hände… Jag måste berätta.
Jo, alltså…
Jag ska berätta.
Jo, igår…
Förlåt.
Vi måste ha ätit nåt dåligt igår.
Tack för hjälpen.
Nästa gång är om en månad. Man måste vara minst fem.
-Det är en kostnadsfråga. -Jag har ju tagit ledigt.
Jag har ställt in mina möten.
-Man kan inte alltid få allting. -Enligt vem?
Jag betalar för alla.
-För sex personer? -Sju, inklusive mig.
-Eftersom pappsen betalar… -Mitt nya smeknamn?
Jag gillar hur ni snackar här.
Ni säger "snälla rara" snarare än bara "snälla". Det är gulligt.
-Inte ens spyan skrämde iväg dig. -Nej, så lätt blir du inte av med mig.
Inte av med dig, kanske…
Sju sol?
Med den kan jag skissa hotellet som jag ska bygga här.
-Med den här blir av med dåliga vibbar. -Ge mig en hel pall i så fall.
Hon behöver det. Fortsätt. Hennes energi är så dålig.
På ryggen också.
Det där är kapkrusbär.
Tack.
-God doft, va? -De är bra mot diabetes.
Eftersom vi ska umgås nu, får jag fråga dig en fråga?
Räknas den?
Varför avskyr du tanken på hotellet? Staden livnär sig på turism.
-Det är bra… -Nej.
Staden livnär sig på sin kultur och sina sedvänjor.
Turismen är en konsekvens av det.
Bor du på hotell som en konsekvens av det?
Jag har all rätt att motsätta mig en överklassunge som kommer hit
för att riva min släkts hus och bygga ett betongmonster.
Det är uppenbart varför jag inte gillar dig.
Din moster trivs på sin exmans vandrarhem. Dessutom skulle hon få bra betalt.
Så du vill ha ett tack?
För att jag om två år kommer att vakna bredvid ett stort hus
istället för att se bergen?
-Du bor inte där. Varför bryr du dig? -Det handlar om principer.
Har du frågat om folk vill ha ett sjustjärnigt hotell här?
Vem vill ha det? Berätta gärna det.
Det ska jag göra.
Bara för att vi har olika åsikter, behöver du inte ha den där tonen.
Okej.
Jag kanske borde vara lite mer mogen.
Vad sägs om att vara överens om att vi inte är överens och njuta istället?
Nu när vi står framför den här fantastiska kyrkan,
borde vi göra ett försök att bli sams.
Jag tror inte på religion.
Och vad tror fröken backpacker på?
Mamma trodde på Jungfrun.
-Och du? -Jag tror på mamma.
Nu är Uber här.
-Uberto! -Ariana!
-Hur är läget? -Arianacha!
-Jag har saknat dig. -Hur mår du?
-Bara bra.
-Salvador Campodónico. -Trevligt. Vart ska vi?
Till Salcantay.
-Det vilda berget? -Precis.
-Då får han lida. -Det förtjänar han.
-Har ni kokablad? -Ja.
Ni måste be om tillåtelse av apu.
Skulle vi inte gå?
Jo, men inte härifrån.
Du vet inte vart du ska, va?
Av nån märklig anledning så litar jag på dig, Arianacha.
Passa dig.
-Hur gammal är bilen? -Från -79.
Och hur långt ska vi?
-Då så. -Det är hitåt.
-Vad är det? -Inget…
Varför har du tatuerat in "enema" i nacken?
Det står faktiskt "Elena".
En colombiansk tatuerare gjorde det. Han tatuerar bara de som berör honom.
Han tatuerade in min mormors namn
för att det var hon som fick mig att studera konst.
"Det är det enda maskinerna inte är bättre på."
-Blev han berörd av maskinerna? -Nej, jag berättade inte just det.
Får jag höra?
Nej.
Jag vill inte bli tröstad.
Jaja… Fotar du mig, då?
Det är enkelt.
Liggande, tack.
Sträck ut armarna igen.
-Så här? -Ja.
Ger det mig energi?
-Jag står som en upptäcktsresande. -Minsann.
Så här.
Många kommer att gilla fotot på Instagram.
Ta en till där det ser ut som att jag funderar.
Okej.
Jag funderar på att vi är en del av allt detta.
Fint, va? Vill du ha en bild med "enema"?
Va?
-Är du rädd att bränna dig? -Nej.
Jag gillar eld. Trots att jag är våg, är det mitt favoritelement.
Varför "trots"?
Vågen är ett lufttecken.
Därför borde jag egentligen gilla luften och vinden.
-Vind och eld är en farlig kombination. -Jag säger till i förväg.
Hur många stjärnor får det här hotellet?
Det är oerhört tyst här.
Tystnad är vackert.
Är vi framme snart?
Kan du sluta vara som Åsnan i Shrek? Du har frågat tio gånger!
Herregud…
Säkert att vi inte är vilse?
Enligt min klocka har vi gått 32 km.
Du sa att vi skulle gå 16 km. Så 16 km idag plus 16 km igår blir 32.
Vad pågår?
Jag gillar inte matte.
-Du gillar ju musik. -Hur så?
Tack vare matte varar musik i längre än ett ögonblick.
Det är som med pulsarer och blinkande stjärnor.
Där ser man!
Jag har alltid gillat siffror.
Som barn älskade jag musik och sedan matte.
Sen blev jag arkitekt och intresserad av investeringar, obligationer och räntor.
Du valde verkligen rätt spår…
Jaså, det gjorde jag.
-Men var är vi? -Kom nu!
Ariana.
Rensa tankarna och fokusera på andningen.
Jag vet inte hur man gör det.
Jag har aldrig mediterat. Jag kan nog inte göra det.
Jag vill inte vara jobbig, men vi borde fortsätta.
Det står att det ska börja regna.
Kan du försöka?
Eller?
-Visst. -Så ja.
Sitt så här.
Rak rygg.
Fokusera på andningen.
Andas in.
Andas ut.
Andas in igen.
Andas ut.
Tänk inte på nåt.
Känn ljudet av vattnet.
Känn vinden i ansiktet.
-Jag somnade. -Jag vet.
-Det gör jag aldrig. -Se! Man måste prova nya saker.
Jag är så van vid att tänka hela tiden. Jag trodde inte att jag kunde sluta.
Men samtidigt vara medveten om allt.
Vi måste gå. Det börjar snart skymma. Och min herre gillar inte att bli sen.
Dags att gå vidare.
"Dags att gå vidare."
-Kom. -Ja.
I vanliga fall hinner jag inte sluta tänka.
Du lever för att tjäna pengar. Jag lever för att få tid för mig själv.
Det är min förmögenhet.
4 600 METER ÖVER HAVET
Fyratusen sexhundra meter.
Vi gjorde det, kompis!
-Ska jag ta en bild? -Nej, du ska vara med.
-Tycker du? -Ja. Vi tar en ihop.
Vi måste föreviga detta.
Ska jag ta en bild?
-Gärna. Har du lust att göra det? -Självklart.
På tre.
Ett, två, tre.
En till. Ett, två, tre.
Ett, två, tre.
-Är ni ett par? -Ja, vi är på smekmånad.
-Vilket snyggt par. -Tack, detsamma.
Tack. Hej då!
Ha en trevlig tur. Tack!
Tack!
Du är full av överraskningar.
Det är inte bara du som är gåtfull. Men bara du är dömande.
Höjden är visst bra för din humor.
Vad sa de?
-De tyckte att vi var ett fint par. -Nej, nu ljuger du.
Nej, jag sa att vi var på vår smekmånad.
Smekmånad?
Ismånad snarare.
Varför blir man gratulerad när man gifter sig?
Varför gifter man sig ens?
För att man är kär?
Kärleken är ogenomtänkt.
Den är så hagalen.
Som när man fäster hänglås på en bro.
Finns det en sämre metafor för kärleken än ett rostigt hänglås på en gammal bro?
-När blev du hård som sten? -Det är jag inte alls.
Jag tror bara inte på kärleken.
Och absolut inte på äktenskap.
Jag gillar tatueringar. De gör mindre ont och varar längre.
-Kom igen, en till. -Okej, cumbia eller reggae?
-Cumbia. -Bra!
Cumbia.
Har du hört cumbia?
Det är inte sant.
Jo, det tror jag. Jag har mottagning.
STYRELSEN
PAPPA PRIVAT
Vad gör du?
CHEFSASSISTENT
-Du borde koppla ner. -Vänta lite.
LEDNINGEN
Ge mig den.
-Nej, vänta. -Ge mig den! Du behöver inte svara.
Förlåt. Det var en olycka.
Det var inte meningen. Förlåt.
Det här kan vara en chans för dig att bli kvitt ditt beroende.
Mitt beroende?
Jag har inte haft mottagning på fem dar.
Det är mitt jobb.
Ja, men just nu jobbar du inte. Passa på att rå dig själv.
Pappa vill att jag alltid är uppkopplad.
Han vill att jag läser mejl, svarar om det ringer och så vidare.
Just nu behöver du inte vara uppkopplad.
Koppla upp dig till dig själv. Det behöver du.
Och vem är du uppkopplad till förutom dig själv?
Lätt för dig att säga.
Du lever livet utan bagage, ansvar, planer och plikter.
Vem är du uppkopplad till?
-Har du så stort behov av mobilen? -Det handlar inte om den.
Du är bra på att kritisera, men vad har du skapat?
Vad lämnar du efter dig? Säg mig det, du.
När du blir uttråkad, tar du packningen och drar bara så där.
Du skulle inte klara dig en vecka.
Salva.
Du kan inte bara sluta prata och hålla tyst, för guds skull.
Salva.
Är du arg?
Vi är inte så olika ändå.
Jag vet en liten omväg. Den kanske kan muntra upp dig.
Följer du med?
Mår du bättre nu?
Gillar du överraskningen?
Jag anade inte att det fanns heta källor här.
Jag visste inte att du hade ett ärr.
Jag gillar vad de står för:
En smärta man kommit över.
Vad hände?
Det var en olycka.
-Vet du vart du ska efter Cusco? -Nej.
-Inte? -Nej.
-Vill du inte veta vart du ska härnäst? -Det är det bästa med att resa.
Vågar du resa ensam?
-Skulle du fråga en man samma sak? -Ja.
Jag skulle vara livrädd. Eller inte direkt…
-Men jag skulle inte gilla osäkerheten. -Det är just den jag gillar.
Utan ett resmål är man aldrig sen eller vilse.
Man är alltid där man ska vara.
Resan är målet. Ungefär som nu.
Vi kunde ha tagit tåget till Machu Picchu, druckit te och suttit i solen.
Men då hade vi missat det här.
Jag ångrar ingenting.
Vi sa ju nej.
Nej sa vi.
Jag tror att vi är precis där vi ska vara.
Du vet att jag åker snart.
Jag vill inte trassla in mig i nåt.
Jag ser inget att trassla in sig i.
Jag vill varken ha ett förhållande eller nåt som påminner om det.
Vi har roligt ihop. Vi gillar varandra.
Njut så länge det varar.
Gillar du också att leka med elden?
Jag lovar att inte bränna mig.
Jag undrar inte var du ska slå dig till ro,
bara vart du ska härnäst, ditt nästa resmål.
Vart vill du resa?
Jag vill gärna till Puno. Där har jag aldrig varit.
Jag skulle också vilja bo vid stranden. Det finns fantastiska stränder norröver.
-Visst är havet fantastiskt? -Det råder bot på allt.
Då så.
Sista etappen.
Redo för det peruanska undret?
Henne har jag väl redan träffat?
Peru har vunnit mitt hjärta.
Det är poetisk rättvisa. Eller karma, om man har en negativ syn på livet.
Vad är det?
-Visade du precis ömhet? -Börja inte nu.
Jag måste vara försiktig. Jag vill inte trassla in mig i nåt.
Du är så jobbig. Jag skulle aldrig vara med nån som dig.
Du skulle inte falla för nån som mig.
-Det är svårt, men du lovade. -Jaså?
Åter till verkligheten.
Vad är det som händer?
Snälla, kör försiktigt!
-Allt bra? -Ja…
Ursäkta, kan vi åka lite saktare?
-Sitt ner och ta på säkerhetsbältet! -Säkerhetsbältet?
-Hur gick det? -Det gick bra, tack.
Herregud, han blir vår död.
-Säkert att du mår bra? -Ja.
Jag gillar inte stora vägar.
Men jag mår bra.
Håll avståndet!
Vad är problemet? Vem kör så här?
Mår alla bra? Vi väntar tills hagelstormen är över.
God morgon!
Vad är det? Har ni bråkat igen?
Det är inte klokt.
Hon måste ha en skruv lös. Hon blir bara tokigare och tokigare.
Varför gifter ni er inte?
Det är inte det, Lichi.
Hon mår inte så bra.
Har det hänt Ari nåt?
Nej. Eller…
Jag vet inte.
Det började regna på vägen tillbaka.
Bussföraren förlorade kontrollen, och vi körde nästan av vägen.
Alla gick ut,
men hon vägrade gå på bussen igen.
Har det med Elenas olycka att göra?
Min mamma dog inte i en olycka, hon dog på grund av sin ålder i sömnen.
Hon berättade om en olycka.
Ja, min syster dog i en olycka.
Hennes mamma. Och hennes pappa.
Bara hon överlevde.
Hon var 13 då.
-Tack för att du stöttar henne. -Ingen orsak, Lichi.
Tack ska du ha.
CAMPODÓNICOS STYRELSE
PAPPA PRIVAT
LEDNINGEN
HOTELLKEDJA KLAPPAR SIG SJÄLV PÅ AXELN
Din budget är för 200 rum. Vi sa ju 300.
Jag tog bort tre våningar. Vi kan inte bygga alla.
Köp mer mark och expandera. Gör det bara.
Grannarna vill inte sälja. Det är bara 100 färre rum.
Hundra rum för 400 euro per natt. Det blir 1 200 000 euro i månaden.
Har höjden påverkat dina mattekunskaper? Ska jag ta det från arvet?
Ring mig efter mötet med mannen från stadshuset som jag bokade in.
Ta och visa vad du går för. Du bad mig ju att ge dig en chans.
Ha inte mobilen avstängd så länge igen. Du måste vara uppkopplad.
-Herr Campodónico? -Ja.
-Är ni från stadshuset? -Toño?
-Mina vänner säger Toño. -Angenämt.
Jag är inte här i ett officiellt möte.
-Inte? -Nej.
Ni vill visst ha tillåtelse att bygga fler än fyra våningar.
Ja, precis. Detta är projektet.
Ansökan har avslagits två gånger. Vad ska vi göra?
Som tur är har jag befogenhet att hjälpa er.
-Och jag älskar spansk fotboll. -Vad roligt. Toppen.
Berätta vad vi ska göra.
Det handlar inte om vad, det handlar om hur mycket.
-Förstår ni? -Ja.
Ursäkta, en americano, tack.
Tack.
Nå, ska vi prata affärer?
Hej på dig.
Så ja.
-Vad är det? Du har varit här hela dagen. -Jag ville vara ensam.
Tiden läker inte alla sår.
Man kan låtsas, men ärren finns kvar.
Vill du ha lite te?
-Visst. -Är det så?
-Vill du ha nu eller lite senare? -Lite senare.
Då stannar jag.
Så ja.
Du förstår, va? Vad sägs om ett namn? Då blir kommunikationen enklare.
Lyssnar du ens?
Vad säger du om Margarita eller María?
Hon störde mitt styrelsemöte.
-Jaså? När fick vi ett konferensrum? -När vi skaffade varmvattenberedaren.
-Har de namn? -Ja.
Det här är Puerco och Rosita. De gillar varandra.
De är som en del av familjen.
-Säger han att jag är fet? -Nej.
-Det var inte det jag menade. -Jaha, okej.
Hur är det?
Mår du bra? Stressar distansarbetet dig?
Du jävlas, men ja. Många beslut ska fattas.
Det är svårt att välja mellan kakel och sten…
Hördu, du vet att jag skämtar.
Gör du? Eller vill du inte släppa in nån på livet?
Ja, precis där.
Om du kallar det för "skämt", så tillåter jag eufemismen.
Oj, oj!
Där fick han dig, backpackern.
Ett poäng till Spanien.
Mål!
-Tack. -Papi.
-Jag kan massera dig imorgon. -Nej, gärna idag.
-Ubertos fest är idag. -Just det, han bjöd in mig.
-Det tror jag inte. -Nej.
Men om du vill ha sällskap, så följer jag med.
-Då hämtar jag dig vid fyra. -Är det en dejt?
Vi ses då. Kom i tid.
-Okej. -Okej.
Jag sådde allt här med Uberto när jag var 15.
Otroligt! Hur hittar du alla ställen?
Vänta du bara.
-Arianacha! -Uber!
-Uberto! -Arianacha, min älskling!
Hej.
Hur mår du?
-Salvador? -Ja.
-Ni har träffats. -Ja, när vi vandrade.
Detta är Urpi, min lillasyster typ.
Trevligt att träffas.
-Jag tog med muña till huatian. -Tack, vännen.
Då börjar vi med huatian.
-Vad är det? -Mat man tillagar i jorden.
Allt ska in i ugnen.
-Samtidigt? -Ja, allt ska in samtidigt.
Vi har 3 000 sorters jordpäron i Peru.
-Tre tusen? -Ja.
-Säger ni "potatis" i Spanien? -Ja.
-Ställ det där. -Här?
Hej, hur är det?
Hej, Donato!
-Hur är läget? Vi ska precis börja. -Det låter bra.
Rengör den.
-Gör som du vill. -Då kör vi.
-Använd vilken hand du vill. -Okej.
Det funkar bättre.
Det är sött. Smaka.
Eller hur?
Den, tack.
Det är så gott.
Ett jordpäron?
-Fylld paprika. -Ska jag bara ta en?
Upp. Ned.
Precis som en lokalbo.
Du är i princip som en i familjen nu.
Hörde du det?
-Jag är i princip… -I princip, ja.
Jag tyckte att…
…jag dansade bra.
-Jag tittade på Ubertos vän… -Du dansade jättebra, verkligen.
-Är du stolt över mig? -Du lär dig snabbt.
Jag gör mitt bästa.
Jag ska gå och lägga mig nu.
-Vad är det? -Vadå?
Ingen kyss på första dejten, ju.
Just det, det hade jag glömt.
Jag har dåligt minne. Förlåt.
Visst, jag förlåter dig.
Vi ses imorgon.
-Sov så gott. -Du också.
Tack för allt.
SKICKA DET UNDERTECKNADE AVTALET!
DET ÄR INTE UNDERTECKNAT ÄNNU
DU HAR HAFT MÅNADER PÅ DIG
OM JAG INTE FÅR DET IMORGON ÄR DET AJÖSS MED DITT "UNDERVERK"
Skriet av Edvard Munch?
Ja, i en personlig tappning. Originalet är så dramatiskt och dystert.
Jag föredrar humor.
Visste du att han inspirerades av en mumie från Paracaskulturen?
-Inte alls. Det är nära Lima, va? -Ja, i Ica. Tre timmar från Lima.
Den inträffade före Nascakulturen, berömda för sina linjer.
-Precis. Jag skulle gärna se dem. -En vacker dag får du göra det.
Vad är det?
Vad har du på hjärtat?
Ja, jag är en häxa.
Jag klär mig inte som en, vi har fått så dåligt rykte.
Men jag utövar mina krafter på dig, och du har nåt på hjärtat, va?
-Jo… -Jag tänker inte sälja.
Det gäller bara 400 meter. Det är inte ens halva den här trädgården.
Ingen pratar om hur härligt det är att åldras.
Det är verkligen härligt, och jag vill dö här.
Sen vill jag stiga ur askan och återfödas som ett träd i den heliga dalen.
Kan du tänka dig nåt bättre?
Du kommer att ha råd att köpa dalen och återfödas som en hel skog.
Jag förstår varför Ariana är vaksam mot dig.
Jag hoppas att hon menar väl.
Vill inte ha en kärlek som är ordnad
Några kvitton eller sitta i soffan
Vill inte att du reser bak i tiden
Kommer hem från marknaden Med nära till tårar
Vill inte ha en söndagseftermiddag
Vill inte ha en gunga på en tomt
Men däremot jag vill
Din harhjärtade fegis…
Vad vill du?
…att du tar en risk för mig
Jag ska dö vid din sida Om du vill dö
Och jag vill dö vid din sida om du dör
När inte kärleken slocknar, den dödar
Och en dödande kärlek aldrig slocknar
Jag ska dö vid din sida Om du vill dö
Och jag vill dö vid din sida om du dör
När inte kärleken slocknar, den dödar
Och en dödande kärlek aldrig slocknar
Hej, hur är det med dig?
Var försiktig med de små rötterna.
Lägg av.
-Hur kan du äta upp Puercos kusin? -Lite bacon skadar inte.
-Penslarna som Salvador köpte? -De är i ateljén.
-Ska du sälja? -Jag vet inte. Jag tror inte det.
Vet du inte?
Jag sa också "jag tror inte det". Hörde du det?
"Jag vet inte. Jag tror inte det."
Så du överväger det.
Ariana.
Jag har aldrig sett så mycket pengar.
Okej.
Så allt har faktiskt ett pris.
Jag säljer inte vandrarhemmet, bara en del av trädgården.
Vi kan köpa mark i dalen för pengarna.
Vi kan ha djur och en större köksträdgård, och…
Det är nog dags att jag beger mig.
-Ari… -Jag har varit här i åtta månader.
Jag tänkte inte stanna så länge.
-Varför vill du det? -Jag vill inte se mina minnen begravas.
Dem bär du med dig.
-Du flyr… -Nej! Vem är det som flyr?
Du reser alltid iväg.
Ditt liv är ett enda långt farväl. Du lämnar människor.
Tänk om du går miste om nåt.
Du var på resande fot i 20 år innan du stannade här.
Vad gick du miste om?
Var inte rädd för att rota dig. Det kommer att växa bra saker från dig.
Inte det som ska växa här.
-Ariana. -Jag vill inte prata med dig.
-Vänta. -Jag vill inte se dig. Gå härifrån.
-Vänta. -Jag vill inte prata med dig!
-Vad är det? -"Vad är det"?
Jag gillar bara inte manipulativa lögnare. Dra åt helvete!
-Vart ska du? -Lämna mig i fred!
Ariana. Snälla, vänta.
Ariana.
Vad händer här, Salvador? Vem är den galningen?
-Vad gör du här? -Kul att se dig också.
Vad gör du här?
Jag ska fixa det som du uppenbarligen inte kan.
-Låt mig sköta det. -Jag gör dig en tjänst.
Man överväger att satsa på Egypten för att arbetskraften är billigare där.
Jag riskerar att förlora min investering och du ditt rykte.
Vad säger du nu, va?
Kom, så går vi.
Berätta, vad är det med den där kvinnan?
Toapapper i Spanien kostar lika mycket som det här huset.
Det handlar inte om pengar.
-Ursäkta. -Lichi.
Jag vill inte störa.
Jag heter Alberto Campodónico, och jag vill gärna prata med er.
-Jag säljer inte. -Vi är villiga att betala mer.
Det är inte rätt tillfälle.
-Vart skulle hon? -Det sa hon inte.
Vi är Spaniens största hotellkedja.
Nej, pappa. Släpp det.
Under mina 35 år som företagsledare har jag aldrig accepterat ett "nej".
Jag är villig att bjuda dubbelt upp, men jag behöver ett svar på en gång.
I så fall är svaret nej.
Nej. Förstått?
-Jag beklagar, Salvador. -Nej, Lichi…
Vart ska du? Vems sida är du på?
Inte på din för en gångs skull. Du kan inte behandla andra så där.
Hon sa nej. Respektera det.
-Vem tror du att jag är? -Jag vill göra det rätta.
För den där galna bruden? Jag trodde att du kunde skilja på jobb och privatliv.
-Affärer är affärer. -Det är inte det.
Vi snackar om miljoner.
Du har pengar så det räcker. Det finns andra affärsmodeller.
Företaget vill inte investera i nåt mindre.
Då säger jag upp mig.
Löser du saken så?
Jag står inte bakom företaget.
Men tack för chansen.
VÄRLDENS FARLIGASTE DJUR
Vet du verkligen inte var hon är?
Vissa kan man inte tygla.
Hon pratade om stränder. Hon kan inte ha kommit långt.
Hon tog med allt.
Ska jag leta efter henne?
Skulle hon vilja det? Du känner henne bäst.
Livet är fullt av överraskningar, men man måste vilja bli överraskad.
Vad ska det betyda, Lichi?
Ni såg så lyckliga ut ihop. Det är sällsynt.
Vissa får aldrig uppleva det.
-Det är svårare än vilket jobb som helst. -Javisst.
Jaha?
Jag tycker att du ska försöka med plan "se".
-Plan C? -Plan "se".
Plan "se". Se!
-Vad är plan C? -Plan "se".
Se om du kan se henne.
Jaha, okej. Vart ska jag?
Om hon ska norrut tar hon flyget, men hon har inte råd med biljetten.
Så Puno, dit hon alltid har velat åka. Då gäller tåget.
-Tack. -Lycka till.
Jag hör av mig!
Är det här?
Tack, Javier.
God morgon.
-Har tåget till Puno avgått? -Ja, för tio minuter sen.
-När går nästa? -Om två timmar.
-En biljett, tack. -Okej.
-Hej. -God morgon.
-Välkommen ombord. -Tack.
PUNO 3 827 METER ÖVER HAVET
NÅT NYTT OM ARIANA?
INGENTING
UBERTO, SETT ARIANA?
INTE SEN HUATIAN
Jag har inte sett henne. Jag är aymara. Vart kan hon vara?
Så nej?
-Vi har inte sett henne. -Tack ändå.
Ha en bra dag.
Var det roligt?
Ja, verkligen!
-Bra! -Kom nu!
-Var det härligt? -Ja, såklart.
-Har du allt? -Självklart.
Hej. Ursäkta.
Har ni sett henne?
Nej. Är hon försvunnen?
-Jag letar efter henne. -Hon är söt. Om jag ser henne är hon min.
Är du på semester?
Typ, men snart åker jag hem till Spanien.
Och ni?
-Vi paddlar. -Vi har en extremsportkanal på YouTube.
-Efter detta ska vi till kusten. -Vi ska följa den upp till Mexiko.
-Bokstavligen. -Det hade jag gärna gjort också.
Då har du din chans.
Vi har en plats i bilen. Följ med oss.
Tack, men jag har köpt en flygbiljett.
-Gillar du mitt land? -Jag har förälskat mig i det.
-Det har hänt förut. -Det förvånar mig inte.
-Tack ska ni ha. -Lycka till.
-Är det kallt? -Ja, iskallt.
Det är skönt. Ta ett dopp.
-Tack. -Lycka till.
LILLE PRINSEN
KÄRLEK OCH SKUGGA
PLATS HITTAD
Ja!
ENHETEN HITTADES
PLATS: PARACAS, ICA, PERU 1 064 KM, 6 METER ÖVER HAVET
Vem är det?
-Ska vi spela in? -Vi får väl se.
Hur är läget?
Har ni plats för en till?
-För två till! -För tio till!
-Ska du till kusten? -Till Paracas i Ica.
-Vid Nascalinjerna, tre timmar från Lima. -Ja, vi känner till dem.
Har du hittat din backpacker?
Hon är i Paracas. Mobilen slogs på och visade platsen…
-Jaja, hoppa in. -Kom igen nu!
Hoppa in!
-Kör! -Gasen i botten!
Spela in!
-Vi har kidnappat en spanjor. -Han är från Spanien!
TACK FÖR BESÖKET
Allt började med att jag ville bygga ett hotell här.
-Men inte längre. -Hon övertygade dig.
Nej, det gjorde hon…
-Jo, det gjorde hon visst! -Hon övertygade dig.
-Du fastnade i hennes nät. -Ja!
Där är hon.
Snälla, Inés. Snälla, snälla.
Ni måste bemanna receptionen. Vi har hittat en violsnäcka.
-Här? -Ja, här.
Är det en slags sjödrake?
Nej, den är endemisk för Peru, och ibland dyker den upp.
Men den finns bara i fem bukter, och nu är den här. Så, snälla!
Jag har varit biolog på hotellet i fyra år och aldrig bett om ledigt.
-Snälla, jag ber. -Ja, gå ni.
Toppen.
Varför är det så svårt att hitta dem?
De föredrar lugnt vatten i en bukt, och så har de svårt för att lägga ägg.
Hanarna bygger boet.
Sen utför de en slags ritual för att locka in en hona dit.
Då kan hon välja att lägga sina ägg där, men sen försvinner hon.
-Hon är alltså galen. -Vi har mycket att lära av henne.
-Redo att träffa Memo, grabben? -Ja!
Vi ska träffa Memo!
Gillar du rummet? Har du det bra där?
Ja, det är underbart.
-Jag är så glad att vara här med dig. -Vad roligt.
Lille havsprinsen…
Den representerar dualismen och är helt symmetrisk.
Som en brygga.
En trappa som förenar två motsatser.
Världen där ovan och där under, dagen och natten, ljuset och mörkret.
Grymt!
Inkafolkets kors är uråldrigt.
Han vet mer om mitt land än vad jag gör.
Jag hade dåliga historielärare.
Jag älskade pacienca -kakor som barn.
-Hur många köpte du? -Tio stycken.
Jag såg det som ett tecken. Vi behöver ha tålamod.
Vi börjar närma oss. Det är hitåt.
Får jag den?
-Du har tur. -Nästan framme!
Hårsnodden?
-Jaha, bandet. -Ja.
Vi är där om två minuter.
Mariana, här kommer vi!
-Mariana? -Ariana.
-Strax framme!
-Här. -Få se.
-Här är det. -Där är pricken.
-Skynda dig nu. -Tack så mycket.
Nu går han!
Lycka till!
Ska vi lasta av?
Du gillar nog den här.
Vad gör du här?
Trodde du att du bara kunde dra så där?
Jag ville inte höra.
Det vill jag inte nu heller.
Du kanske är rädd för vad jag ska säga.
Skulle jag vara rädd för dig?
Jag har lämnat företaget.
Mitt jobb.
Och dessutom saknar Lichi dig. Hon förstår inte heller varför du stack.
Och Puerco och Rosita har blivit föräldrar till tre kultingar som äter som grisar.
Så roligt.
Det blir inget sjustjärnigt hotell.
Och om du råkar undra så funderar jag på att ta ledigt i ett år.
Det är lockande att bo vid havet.
Ja.
Visst låter det härligt att bo vid havet?
Det ska visst råda bot på allt.
Som allt som innehåller salt.
Tänk dig ett hus på stranden.
Ett trähus.
Med ett tak av glas, så att man kan titta på stjärnorna.
En trädgård.
Allt byggt av hållbart och ekologiskt material.
Återvunnet material.
Skulle inte du ta ledigt?
Har du kitesurfat nån gång?
Nej.
Man flyger bara med.
Man låter vinden leda en.
Vill du flyga med mig?
Är du säker?
Klarar du av en sån som mig?
Det vet jag inte.
Klarar du av mig?
Det tror jag inte.
Toppen. Då är vi som gjorda för varandra.
Undertexter: Viktor Hessel