Downloaded from YTS.MX
Ми перетинаємо весь район?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ми перетинаємо весь район?
Будівлі пов'язані.
Ми зайшли зі сторони Рози вітрів, а зараз пройдемо зі сторони Конвалії.
Дурнуваті назви. Тут жодної конвалії.
Повір мені.
Вони недалеко.
Сюди.
А я ще був скаутом.
Дельта один — базі.
Дайте ваші координати.
Ми в коридорах, що ведуть до інших коридорів.
Усмане, де ми?
Пішли праворуч, ліворуч, сині двері, а тепер ідемо праворуч,
праворуч, зелені двері.
-Ось. -Зелені двері.
-Готовий брати найрозшукуванішого типа? -Ні.
Уже пізно.
-Діаз десь там? -Так.
-Викличемо інших? -Ні. Спершу засічемо його.
Отакий глист, типу Тімоті Шаламе, але потворний.
Після трьох років затишшя він має бути в справі.
Де глист?
Де ти ховаєшся?
Як настрій, земляки?
Я спитав, як настрій?
Непереможний
Джордан Діаз!
Я вас не чую! Голосніше!
Життя побило Тімоті!
-Скільки років цій фотці? -Три.
Мабуть, то зачіска.
Зачіска може все змінити.
Досі не хочеш викликати підмогу?
П'ять перемог!
-Ви мене чуєте? -Чорт!
Привітайте якомога голосніше мого братана, Діаза!
Оплески герою вечора!
Оплески бою!
-Вам весело? -Так!
Розходьтеся. Зірку вечора заарештовано.
Копи оточили будівлю, тому без вибриків.
Чудово, Джордане. Розходьтеся.
Удаєш, що з району, але ти ніхто.
Хочеш битися? Давай битися.
-Поклич інших. -Що?
Га?
Поклич інших.
Гаразд, хлопці. Пора. Швидше.
Уперед!
Давай! Уперед!
Праворуч…
Праворуч, ліворуч.
-Сині двері. -Треба ліворуч.
-Ні, сині. -Вони сірі!
Вмаж йому, Усмане!
Поліція!
Руки вгору! Що це?
-Сміття. -Викинь!
Пластик окремо!
Клянуся мамою, я сортую сміття.
-Хлопці, це не він. -Геть!
Екоактивісти не жартують!
Поліція!
Руки вгору!
Поліція!
Ані руш!
-Ось так. Я тебе не відпущу. -Відпусти!
Запізно. Саме так.
-Ані руш! Іди сюди! Швидше. -Займіться ним.
Ти, з мікрофоном!
Іди сюди. Скажи, хто переміг.
-Сьогоднішній переможець… -Поліція!
Поліція.
Ні. Сьогоднішній переможець…
-Сьогоднішній переможець… -Поліція!
-Поліція!
Поліція!
Капітане Монж.
Зараз ви заступник начальника поліції 12-го району.
-Ну, заступник… -Це не так?
-Я скоріше другий начальник. -Тобто заступник.
-Так. -Ви складали іспит на комісара.
Тричі. Три невдачі.
Я не вважаю це невдачами.
Запити на переведення до кримінального, антитерористичного й охоронного відділів.
Безрезультатні.
Прокоментуєте?
Як казав Амін Маалуф:
«Любов живиться терпінням, як і бажанням».
Гарно.
-Ви його знаєте? -Я про вашу кар'єру.
-Так. -Знаєте, чому ви тут?
-Ні. -Авжеж, знаєте.
Брешете, щоб знати правду.
-А в чому правда? -Це ви мені скажіть.
-Це не допит. -Ви впевнені?
-Я нагадую про П'яту поправку. -Ми не в США.
Посилатись на право мовчати зі своїм психологом непродуктивно.
Я її знаю?
-Особисто, з роботи? -З роботи.
Це звужує коло.
Ні, не пам'ятаю.
-Кларисса Мальбек. Арештована за крадіжки. -Точно.
Та ще пройдисвітка.
Під час допиту ви нібито сказали їй:
«Здай спільника, поведу тебе в "Тур д'Аржан".
Ти їла їхню качку?»
Не знаю. Можливо.
-Вас це не бентежить? -Ні. А що? Ви вегетаріанка?
Ваші колеги вважають, ви шкодите.
Вони підозрюють, що у вас серйозний комплекс вищості.
У мене немає комплексів.
Справді думаєте, що вечеря з вами —
сильніший стимул, ніж зняття звинувачень?
Це філософське питання,
яке я не проти обговорити з вами за смачною вечерею.
Де ви забажаєте.
Дуже добре. Здається, я почула все, що хотіла почути.
-Дякую. -Можете подякувати пізніше.
Пізніше?
Чекай. Не тягни так.
Це кашемір.
-Гаразд… -Так.
Сюди.
Ти дуже схожий на батька.
Це через ніс. У мене ніс Монжа.
-Нічого, що ми в їхній спальні? -А що таке?
Це дуже по-фройдівськи.
Їх тут ніколи немає. Я не маю платити за оренду. Я уважний.
Я міняю постіль.
Увімкни музику. Я нервуюся.
Знаєш, чому Енцо Феррарі не хотів радіо в авто?
-Ні. -Він не хотів чути нічого, крім двигуна.
Ти завжди такий ретельний?
Ні.
Ти вважаєш, зривання одягу — це сексі?
-Так. -Ти згодна?
-Так. -Я не маніпулював тобою?
-Ні. -Я нічого не обіцяв?
-Ти закінчив? -Ні, але…
-Варто бути бережним. -Мовчи.
Ти йдеш?
Є копчений лосось. Дикий і нарізаний вручну. І шампанське.
Дякую, але я піду.
Ну, бувай. І дякую.
Нема за що. Дякую тобі.
Мій номер є в моїй справі.
-Дзвони, якщо хочеш. -Не хвилюйся.
Добре, що ти так сприймаєш.
Чоловіків часто вважають виродками.
Люди надто мудрують.
Хочеться трахнути гарну дупку. У чому проблема?
-Ти більше, ніж гарна дупка. -Я говорила не про себе.
Гаразд. Бувай.
Бувай.
Отже, Діакіте.
-Так, бій. Я поясню. -Не треба.
Так, звісно. Я розумію.
Це уривок, вирваний з контексту.
Треба бачити, що сталося раніше.
Бо на початку…
Ні. Це трохи раніше, але до того.
Ні. Ще раніше.
-Мені продовжувати? -Ні.
Понад 500 тис. переглядів. Ви некерований, одержимий і, як там кажуть?
Вірусний.
Знаєте, що сказали в міністерстві про вас?
Що ви створені для рампи.
Поліція переживає репутаційну кризу, зокрема серед певної групи населення.
Я завжди це казав. Проблема — у репутації.
Але я просто коп. Я не поліція.
Саме так. І ми це змінимо.
Ви станете обличчям поліції.
Мео?
Вітаю.
Це Бенуа Мео. Начальник прес-служби поліції.
Для нашої кампанії ми хочемо героя.
Товариського, звичайного героя,
але з неймовірними вміннями.
Поліцейського 2.0,
якого уособлюватиме хтось,
з ким люди можуть себе ідентифікувати і який уже має фанатів.
Ви.
Я?
Ми створимо цілу цифрову екосистему навколо вашого образу.
Тобто YouTube, Facebook, Instagram, Snap і, звісно, TikTok.
Щоб люди бачили ваше щоденне життя.
Ніби ви близький друг.
І до всього,
промо-фільм на всіх платформах.
Це повідомлення Міністерства внутрішніх справ.
Злодій!
Відповідальність.
Дисципліна.
Перевершення себе.
Сміливість.
Самовідданість.
Чесність.
Сила.
Національна поліція наймає.
Хочеш пригод? Приєднуйся.
Отже…
Що думаєте?
-Він серйозно? -Дуже.
Перемотаємо.
Я некерований і одержимий.
Ваші слова. То чому я?
Люди люблять бунтівників. І ви хороший батько.
Симпатичний.
Он воно що!
Тепер я розумію!
Гаразд. Чим я симпатичний?
-Скажіть. -Типу…
-Крутий? -Ні.
Дати підказку? Вона тут.
-Посмішка… -Ні. Усе.
Дуже симпатичний. Чарівний.
-Ви милий. -Ще одна підказка. Ч…
-Чорношкірий. -Ні.
Симпатичний чорношкірий, так?
Діакіте, це наказ.
Не вдаватиму милого копа, щоб прикрити поліцію.
Не драматизуйте. Просто будьте, ким ви є.
Символом успішної інтеграції видимих меншин у нашу установу.
Запхайте свій символ знаєте куди?
Він тут.
Як усе пройшло?
Дуже добре. Ви говорили в мене за спиною.
Я шкоджу розслідуванням?
Хочете щось сказати, уперед. Хто хоче почати?
Ніхто?
Ні, просто ти базікало.
Базікало.
-Чому? -Постійно хвалишся.
-Ти трохи хтивий. -Вибачте за турботу.
-Ти нас ніколи не слухаєш. -Що?
-Витріщаєшся на мою дупу. -Ні.
-Розмріялася. -Ти нестерпний.
Вибач, це так. Ти сексист і недотепний.
-Чванько. -Чванько?
Забагато одеколону.
Це парфумована вода CK One.
Пахне машиною «Убер».
Дістав своєю хіпстерською бородою і тісними штанами.
Вони не тісні, а вузькі. Вибачте, що слідую моді.
Не одягатися ж у секонд-хенді.
Чорт.
А я й повівся.
Ви молодці. Я ледь не повірив.
Я сумнівався щодо одеколону.
Брадіжа жартує про «Убер»…
Ви всі заслужили «Оскар».
Де Ніро, молодець!
До роботи.
От дурні.
Чванько…
Іве?
Я приніс продукти. Допоможи розібрати.
Ти плачеш?
Іве, усе гаразд?
Чорт.
-Добрий день. -Добрий день.
-До побачення. -До побачення.
-Дякую. -Що таке, тату?
-Хіба ти не збирався одразу на роботу? -Так.
Але…
-Я купив заморожену їжу, то… -Ти купив пластівців?
Іве? Може, поясниш?
Принаймні хтось трахається в цій хаті.
Що ти сказав?
Хоча б хтось кохається в цій квартирі.
Ні, що ти мені щойно сказав, Іве?
Я твій дружбан?
-Так. Вибач. -Прошу.
Як ти?
Вибачте, затори.
Не треба було. Я замовив таксі.
-Я сказав, що зустріну. -Я йому казала!
Я сподівався, що він знайде цікавіше заняття.
-Мені приємно. -Зайнятий завтра ввечері?
-А що? -День народження дружини Дідьє.
Це в міністерстві. Тато вас познайомить.
Я не дитина. У мене є друзі.
Облиш, якщо йому так добре.
Вибачте, діти!
Припини!
Вибачте. З дороги.
-Так? -Подія на Ліонському вокзалі.
Гаразд. Їду.
Джимо!
-Я тут. -Дванадцятий відділок чекає.
Добре.
-Продовжуйте. На мене не зважайте. -Ага.
Вибачте. Я з ними.
Бачиш того типа?
Він хотів продати мені гашиш. Займися ним. Дякую.
-Відійдіть, пане. -Я з ним.
-Я з поліції. Цифрові послуги. -Розставте ноги.
-Ні! -Чекай…
Чекай.
-Гаразд, юначе, далі я сам. -Я поліцейський.
Франсуа Монж.
Ні, Усмане, не можу повірити!
-Що ти тут робиш? -Знаєш…
-Давно не бачилися. -Так.
-Вітаю. -Дуже приємно.
Ви давно знайомі?
Ми були напарниками ще…
Так.
Не скажу, що посприяв його підвищенню…
Ні, не кажи…
-Поговориш зі свідками? -Так.
-Дякую. -Ми можемо поговорити?
Радий тебе бачити. Ти у формі.
-А ти? -Ти виглядаєш здоровим.
Ти чудово виглядаєш. Трохи набрав ваги?
Це вік. Я слідкую.
-Не дуже. Одяг малуватий. -Справді? Так.
-То що цікавого? -Нічого такого.
Нічого особливого. Я комісар у кримінальному відділі.
Маю свою бригаду. Такі справи.
-Чудово. Вітаю. -Дякую.
-А ти? -Працюю в 12-му відділку. Усе класно.
Чудово.
Мені подобається. Я хотів повернутися до азів.
Повернутися до основ. Це приємно.
-То скажеш мені? -Що?
-Чию дружину ти трахнув? -Що?
Ти сам пішов з кримінального відділу на паперову роботу?
-Це було покарання. -Я ж сказав, що це приємно.
-Справді? -Я не одержимий кар'єрою.
Я розумію.
Не всі з нас акули, комісаре.
-Та ну? -Я не кажу, що ти такий.
У житті є не лише робота.
У тебе є пані Монж, окрім мами?
Та, що мене приборкає, ще не народилася.
Їй краще поквапитися. Бо буде велика різниця у віці.
Я помудрішав.
Був диким котом, стаю самотнім вовком.
-Непогано. -А ти?
-Ну, так само. Сам по собі. Усе ок. -Ясно.
Це чудово.
А де прокурор?
Був заступник, але пішов, бо знепритомнів через тіло.
-А що з тілом? -Іди подивися.
Без документів. Причина смерті невідома.
-А інша половина? -Знайшли тільки це.
Закінчуйте. Дякую.
Ще поговоримо. Радий був бачити.
Можеш показати мені свій відділ? Чув, офіс чудовий.
-Нічого особливого. -Я чув, що крутий.
-Та кажу тобі… -Дякую.
Велетенський.
Але трохи непривітний.
Більш знеособлений, ніж відділок.
Поліція Сен-Жульєн-ан-Женевуа
знайшла ногу чоловіка на рейках біля Валерн.
-Його звуть Кевін Маршаль. -Я займуся.
Хто це?
Вибачте. Капітан Монж. Відділок 12-го району.
-Вітаю. Не вставайте. -Вітаю.
-Він повідомив про тіло. -Я.
Мабуть, він убився, бо його покинули.
-Ми знайшли дві кулі в його стегнах. -Вбивство. Я займуся.
Що?
Покажи.
ПОЛІЦЕЙСЬКА ІСТОРІЯ ОБОВ'ЯЗОК КЛИЧЕ
Скажу прокурору. Дзвони у Валерн.
-Поїду туди на пару днів. -Добре.
Супер. Додасться аудиторія провінції.
Ні, ти не їдеш.
Це небезпечно. Чутлива справа.
Я не можу ризикувати цивільними. Це таємна місія.
Усе, йди.
Це мій Усман! Сміливий, імпульсивний! Команда найкращих знову разом.
Яка команда?
Це моя справа. Не можна так.
-Ти невчасно. -Вчасно. Я знайшов тіло.
Та й воно розірване навпіл. Кожному по половині.
Франсуа?
Я в кримінальному. Ти — у звичайному.
Як нам працювати разом? Протоколу немає.
Це твоє виправдання? Ти диви. Раніше ти був більш нарваний.
-Це через Ясмін? -А що з нею?
-Наша з нею інтрижка. -А мені що?
Ти божеволів від неї.
Дурня. Вона просто подруга.
-Усмане. Слухай. -Що?
Вистачило того, що ти відморозився від мене.
Я відморозився. Це жарт?
Я лишив тобі повідомлення після іспиту на комісара. Ти не дзвонив.
Ти сміявся з усіх її жартів. Витріщався на неї, але нічого не робив.
Вибач, що я проявив ініціативу.
Шкода, що іспит не вимагав проявляти ініціативу.
-Інакше ти б його склав. -Як дрібно.
Ні, ось це дрібне.
Принаймні я не вмочаю кінчик у пісуар.
Ти сциш азбукою Морзе. Це ненормально. Сходи до лікаря.
Усмане.
-Я не виводитиму тебе. -Чекай!
Чорт…
Усмане. Чорт.
Визнай, що в нас була чудова команда.
Підрозділ. Пара. Дует.
Ми були дружбанами, корешами.
Усі синоніми назвеш?
Ми розійшлися. Я винен, ти винен…
-Я винен? -Кажу ж не проблема.
Ти не знаєш, як це працює поза Парижем. Тобі треба надійний напарник.
-І це ти? -Я народився в Бордо.
Учився в Ренні.
Маю кузинів у Монт-дю-Ліоне, дядька в Екс. Регіони я знаю.
Франсуа. Поглянь на мій рот. Бачиш, як я розмовляю? Ти чуєш слова.
Я їду. Ти залишаєшся.
Відчуваєш свіже повітря? Подивіться на гори, рослинність.
Люди їдуть на край світу, на Реюньйон, коли у Франції є все.
Реюньйон — це Франція.
Певним чином.
Ти ще довго дутимешся?
-Мовчати три години — це по-дитячому. -По-дитячому?
-А татусю дзвонив хто? -«Дзвонив хто», ну й ну.
-Я не дзвонив татові. -Кому тоді?
-Мамі. -Ну от.
Вона знає дружину помічника…
-Ти зіграв і програв. Забули. -Шукаєш блат.
-Перепрошую. -Шукаєш блат.
Я забороняю тобі це казати.
Ти не знаєш мого життя. Я не народився з привілеями, як ти.
Продовжуй. Мені цікаво.
Це нелегко, коли ти білий, освічений і знаєш людей на високих посадах.
-Та ну? -Смійся, смійся.
У нас немає квот. Виживе найсильніший.
Набагато легше, коли ти чорношкірий і бідний.
Хіба я це сказав?
Нас хтось зустріне?
Аліс Готьє, заступниця комісара.
Аліс? Ім'я з 90-х.
Їй років 25-30. А провінціалки простіші за парижанок.
-Тобто? -Ну…
У тебе погано з дівками. Це твій шанс.
Хто сказав? Я просто не думаю про це щодня, як ти.
Проблема в тебе. Тобі треба до психолога.
Уже був. Учора. Сподобалося.
Аліс не виграє очок за пунктуальність.
Вибачте, я чекала з іншого боку. Ось вам кава. Я Аліс.
-Аліс Готьє, рада бачити. -Франсуа.
-У Парижі два поцілунки. -Тут жодного.
Комісаре Діакіте, дуже рада працювати з вами.
Дуже приємно.
Я теж. Тобто, радий знайомству.
Я в захваті.
-Ідемо? -Вирушаємо в Країну Див.
Я жартую.
-Що ти казав? -Нічого.
Саме так, друже.
-Ви звідси? -З Тонон-ле-Бен.
«Не поТонемо».
Якою старою архітектурою тут можна помилуватися?
МАРШАЛ АВТОСЕРВІС
Багато магазинів поряд. Непогано.
Ще треба кебаб «Марін» і кальян «Жанна д'Арк».
М'ЯСО — ЧИСТОКРОВНА КОНИНА
-Це патріотичне місто. -Патріотизм не в цьому.
Останні роки тут було багато наркоторгівлі.
Люди стали фанатами закону, порядку та цінностей.
-Їм треба крутий мужик, який їх розуміє. -Як він?
Це фашист із France Vive.
Тип з правого крила — фашист. Чому не нацист?
Нагадай, у чому різниця.
Фашизм — історичний період,
що був трохи темним, але цікавим.
-Досить. -Комунікац…
Він проти чорношкірих, арабів, євреїв,
геїв, Європи, руху Me Too, репу.
Як це називається?
Француз-патріот.
-Бачили б ви себе. -Підловила.
З чого почнемо?
Ясно.
Ще один, що втратив через вас голову.
Кевін Маршаль, 26, жив з мамою. Засуджений за наркоторгівлю.
Відсидів вісім місяців.
-З тобою все гаразд? -Так.
Так, чудово.
Отже, він упав з мосту, а потяг розрізав його навпіл?
Ні, тіло розсічене гострим металевим предметом.
Сокира? Електропила?
Скоріше, зламаний відбійник.
Однак це не пояснює,
чому рани припеклися ось так.
Нічого собі. Запеклося. Схоже на бекон.
Хрустке. Засмажене.
Чекаємо токсикологічні результати. Є два вогнепальні поранення.
Постріл з трьох-п'яти метрів.
Чітко видно дірку.
Одна куля застрягла в кістці.
-Це 7,62. -Так.
-ТТ? -Зброя наркодилерів. Можливо.
-Що ти робиш? -Наркомани можуть ховати сліди.
-Виправте, якщо помиляюся. -Так.
Вони вводять наркотик в…
Але тут нема.
-Припини! -Просто кладу на місце.
-Ти в порядку? -Так.
-Це дивно. Тут багато місця. -Це гори.
-Вітаю, пане. -Добридень.
Гарне місце злочину. Огороджене,
захищене, нічого не заважає. Чітко й ретельно.
Браво. Не гірше, ніж у Парижі.
Навіть краще.
-Привіт. -Що тут у нас?
-Можеш з ними поговорити? -Чому я?
Це швидше. Я поговорю із заступницею.
-Чому не навпаки? -Тому що.
«Тому що» — не аргумент.
Тому що я комісар, а ти капітан.
Ясно?
-Ти віддаєш мені наказ? -Саме так.
-Ясно. -Мені можна. Я твій бос.
-Привіт, хлопці. -Вітаю.
Вітаю. Капітан Монж з кримінального відділу Парижа.
Ну, я родом з провінції.
Як і ви.
Схоже, глобальне потепління сюди ще не дійшло.
-У нас є мотоцикл Маршаля? -Лише ноги на рейках.
Сліди шин, кров, розбите скло.
Врізався у відбійник і впав?
-Він втратив контроль тут. -Там отвір від кулі.
Тому він утратив контроль. У нього вистрелили тут.
Дві кулі калібру 7,62.
Збігається зі слідами крові на дорозі.
Дивно, що переслідувач зупинився одразу після пострілу.
Щоб закінчити справу.
Або прикрити сліди. Забрати мотоцикл.
Для одного він заважкий.
Він забув одну деталь.
Потяг до Парижа о 9:52.
-Його розсік не відбійник. -А високовольтні кабелі.
Тому він підгорів.
Я повертаюся.
-Що? -Нічого.
Що таке?
-Щось не так? -Ні. Ти… молодець.
Що?
Я знайшов зуб. Мабуть, він втратив його під час удару.
Він не втрачав зуб.
Не втрачав?
Це ж не та сама мішалка?
Ні.
Ходімо? Треба заповнити папери.
Ми хотіли відвідати матір жертви. Можна отримати машину?
Я ще не казала їй про смерть сина.
Нічого. Ми це зробимо.
Гаразд. Сільвене, можеш дати їм машину?
-Супер. -Дасте свій 07?
Мій 07?
-Для розслідування. -Я старомодний. У мене 06.
Тоді ваш 06.
-Отже, 06… -Так.
39, 98,
32, 15.
-Дзвоніть у будь-який час. -Так.
Мій 06…
Не треба, ви весь час разом.
-Добре. До зустрічі. -До зустрічі.
-У мене погане передчуття. -Що?
З нею щось не так.
Бо вона запала на мене, а не на тебе?
Авжеж.
Дякую. Гарного дня.
Ти жалюгідний.
-Ти заздриш? -Заздрю чому?
-Цьому. -Чому?
Поїхали.
-Ні. -Ти заздриш.
Що це тоді?
Поясни. У тебе немає пояснення!
Мені 37. Я застарий для цього.
Що ти робиш?
-Беру пістолет. -Ні.
Ми її налякаємо. У бардачок.
-Це не за протоколом. -Дивися.
-Легко. -Але не за протоколом.
-Пом'якше з новиною. -У мене є чутливий бік.
Вітаю. Комісар Діакіте, кримінальний відділ Парижа.
-Капітан Монж. -Теж кримінальний відділ.
-Ні. -Так простіше. Інакше треба пояснювати.
У чому справа?
Можна зайти?
-Так. -Дякую.
-Що ти робиш? -А ти?
-Я йду всередину. -Я теж.
-Відійди. -Чому я?
-Тому що. -Тому що.
-Дякую. -Чудово.
Можна мені в туалет?
-Так. Он там. -Дякую.
А ми поговоримо у вітальні.
Іди сюди.
Сідайте.
Це природа.
Отже, пані Маршаль…
-Є хороша і погана новина. -Ви знайшли сина?
-Так. Це хороша новина. -З ним усе гаразд?
Вибачте, не варто було так починати.
Він поранений?
Два постріли в ногу, але…
Він не зможе ходити?
Ні. Не зможе.
-Як… -Це деталь.
ВИШЕНЬКА
СТРИПТИЗ-ВЕЧІРКА
-Скажіть, що з ним усе гаразд. -Це складно.
Отже, зробимо це. Як на епіляції, одним рухом.
Кевін мертвий, пані. Мені шкода.
-Ні. -Мені дуже шкода.
Ні!
-Ні! -Так.
-Мені прикро. -Ні!
-Заспокойтеся.
-Усе гаразд. -Що ти зробив?
-Неси пакет. -Чому?
У неї гіпервентиляція. Дихайте носом.
Не може бути!
Що це? Ні!
Гидота!
Гидота.
Глибокий вдих.
Ось, пані.
Дихайте в пакет.
Ось так.
Ми зробимо все, щоб знайти винного.
Він досі пахне ним.
Він був хорошим,
але зв'язувався з поганими компаніями.
Годі.
Наприклад?
Його друг Надер.
-Стукач. -Усе гаразд.
-Ні. -Ми вас розуміємо, пані.
Що Кевін робив? Працював?
Він працював в аптеці.
Але його звільнили.
Його звинуватили в тому, що він крав ліки, щоб продавати.
І він почав весь час сидіти в майстерні, як він її називав.
Не знаю, що він робив,
але він хоча б був тут.
Зі мною.
-Пані. -Усе буде добре.
-Ну-ну. -Ось так.
Досить.
Я знаю.
Припини.
Я тут.
Ось так.
Відпусти.
Усе добре.
Обережно, пташиний послід слизький.
Це тут.
Обережно з собаками. Вони не в настрої.
Припиніть!
Досить.
Я не вакцинований від сказу.
Вони дуже милі.
Дивіться. Це безпечно. Чесно.
Ні?
Бачиш? Дивись.
Цей пес на розслабоні.
Чорт!
Вони навіжені?
Що це таке? Хіба є біполярні собаки?
Я знаю, що є біполярні ведмеді.
-Кевін вчив їх битися? -Ні. Вони ніколи не покидали дім.
У мене немає ключів.
І не треба.
Ну-ну! Гарна лабораторія.
Так. Хороший юний хімік.
Непогано, Кевіне.
-Ну що ж, друже. -Що це таке?
Усе впорядковано.
Добре.
-Назальний засіб. -Серйозний нежить.
З них роблять метамфетамін. Ті кристали.
Ти вивчав хімію?
Ні. Дивлюся серіали.
Кокаїн.
-Оксикодон… -Чекай.
Що ти робиш?
-Надсилаю знайомій з наркоконтролю. -Ясмін…
Ви досі спілкуєтеся?
А тобі яка різниця?
На неї ти не злишся?
Я не злюся на тебе!
-Не діставай мене цим. -Подвійні стандарти.
Цього і для коня вистачить.
-Чорт. Собаки. -А що?
Він тестував на них. Піддослідні кролики.
-Пані Маршаль? -Так?
З ким ваш син спілкувався останнім часом?
Була дівчина. Джессіка.
Він ходив до неї час від часу. Вона працює в барі.
Чекайте.
У цьому барі?
ВИШЕНЬКА СТРИПТИЗ-ВЕЧІРКА
GO-GO-GO — ВИШЕНЬКА — ПАРКОВКА
-Стриптиз. -Так.
Там можуть бути голі жінки.
-І що? -Просто попереджаю.
От козел.
-У тебе є серветки? -Навіщо?
-Якщо в тебе піде кров з носа. -Годі.
-Добрий день. -Ми ще не відкрилися.
Думаю, що так.
Джессіка тут?
А де роздягальні?
-Там унизу. -Дякую.
Добре. Я йду туди. Ти…
-У роздягальні? -Так.
Упевнений?
Недоумок.
Вітаю.
Слухаю вас?
Так. Поліція.
Зачекайте.
Франсуа? Іди сюди.
Іди ти.
-Чому? -Так буде краще.
-Ну ти і лох. -Що?
-Ти лох. -Іди.
-У тебе проблеми. -Які? Іди вже.
Джессіко?
Капітан Монж. Кримінальний відділ.
Це парад?
Це щодо Кевіна Маршаля.
-Що він зробив? -Він мертвий.
Його вбили.
Я знала, що так буде.
Натріть спину.
Якщо бажаєте.
Без проблем.
-Усе добре? Руки не холодні? -Ні.
Відповідайте.
Інакше буде нудно.
Я ставлю питання, а ви відповідаєте.
Ти мені дещо нагадав.
Він говорить! І ти до мене на «ти»?
Це історія про…
як там їх називають…
кольорового чоловіка.
-Гарно почав. -Він заходить у бар з папугою.
Бармен бачить його і каже: «Ого! Гарний! Де ти його взяв?»
Так? Де?
Папуга каже: «В Африці».
В Африці!
-Бо це каже папуга. -Так!
Жарт расистський, але смішний.
-Щодо кого? -Щодо чорних.
-Ні. -Лише шуія. Тобто, трохи.
Не говоритиму арабською.
Але це расизм.
Так. Кевін Маршаль.
Я не говорю з іммігрантами Субсахарської Африки.
А я не розмовляю з покидьками-расистами.
Але постараємося.
Ти мене чуєш?
Гаразд. Тепер мені можна.
Ви здуріли?
Спочатку нам було весело.
Кевін милий, хоч і навіжений.
Авжеж.
Але те, що він виготовляв…
Вибачте. Він торгував теж?
Раніше, з другом, Стукачем.
Стукачем?
Надер.
Стукач — це прізвисько.
Працює в лазертагу в ТЦ.
Був скандал, коли він дізнався, що Кевін виготовляє.
Бізнес процвітав.
Торгував у клубах,
на вечірках…
Сідниці не треба.
-Дякую. -Прошу.
Давай!
Ми зустрічалися десь два тижні тому.
Він дуже нервував, ніби боявся чогось.
Франсуа!
І це він комісар.
Довбаний козел!
Цей тип — псих.
Зачекай. Я покажу. Я не закінчив!
Я йду!
От недоумок.
Протокол не просто так придумали.
От хрінь!
Бісить!
Чорт!
Бляха!
Перше попередження! Руки за голову!
Друге!
Бля!
Він мертвий.
СЕКЮРІТЕК
Дивно. Ні болю, ні виснаження.
Він був під наркотою.
Як скажеш.
Тобто? Так і було.
Тобі напилили пику. Не треба виправдовуватися.
До того ж, через жарт. Дешевий, так, але…
Не дешевий, а расистський. Це інше.
Насправді, там мавпа, не папуга.
Ти надто чутливий.
А як щодо цього?
Я надто чутливий?
Паскудне місто. Капець.
Дивися.
Навіть вікно!
Вікно? Це вже занадто…
Навіщо це робити? Навіщо розбивати вікно?
Я розумію, чому «негри», але «гоміки»?
-Ану повтори? -Що?
-Я тебе почув. -Але не зрозумів.
Не зрозумів. Дай мені ключі.
Чорт.
Я сховав їх під машиною.
-Ти сховав їх під машиною? -Так!
Карл Мюллер. Нічого, окрім відкликаної ліцензії.
Працював в охоронній компанії «Секюрітек».
Відвідаємо їх.
У нього було ось таке тату на шиї.
-Щось знайоме? -Ні.
Наші друзі зі столиці.
Вітаю. Я комісар Мерсьє. Радий знайомству.
Чекаємо результати розтину.
Сподіваюся, це буде серцевий напад.
-Підтверджуєте самозахист? -Мене атакували.
На словах і фізично. Що вам ще потрібно?
-Тип був міцний. -На наркоті.
Нещодавно в пацана зірвало дах на вечірці.
Галюни. Троє ледь його вгамували.
Порівняймо результати Карла з Кевіновими.
Двоє трупів за два дні суттєво перевищують наші норми.
Тож прошу, досить трупів і вирішіть усе якнайшвидше
обережно й майстерно.
Це ми вміємо.
-Я обережний, а… -Він майстерний? Не дивно.
-Готьє. Протоколюй усе. -Так, босе.
Плутає секретарку й заступницю.
-Та сама проблема. -Так?
Заступник — це другий шеф, а не підлеглий.
Результати Кевіна. Сліди кокаїну й канабісу.
Як у місцевої пацанви.
-Він не дилер і не наркоман, а кухар. -До речі, може, поїмо?
«Секюрітек» зараз зачинений.
Що тут є смачне?
-Смакота. -Дуже смачно.
Тут ви маєте скуштувати крозаєт.
-Великі порції. -Хрустке, але м'яке.
Дуже смачно!
Я обжеруся.
Боявся, що поєднання ковбасок, пасти й сиру раклет буде надто важким.
Зовсім ні.
Знаєш чому? Це розумно.
Вони кладуть не густі вершки, а «йогур».
Що?
-Йогур. -Йогурт!
-Йогур. -Ні, йогурт.
-«Т» не вимовляється. -Вимовляється.
-Як ви вимовляєте? -Йогурт.
-Справді? -Бачиш?
-Я завжди казав «йогур». -То тепер кажи «йогурт».
-Кажуть і так, і так. -Де ти це чув?
У «каутів», п'ючи «имонад».
Котра «одина»?
-«Осьма» година. -Пора дивитись «овини».
Усе, досить.
Хочеш ще? Можна на «ти»?
Так і так.
Скажи, Аліс…
Вибач.
-Чому така дівчина… -Вибач.
на такій роботі?
Яка така?
Секс-бомба.
Перепрошую?
Називаймо речі, як є.
Аліс — чарівна дівчина. Сказати це — не злочин.
Ти дістав.
Сім'я Вейлів!
-Як справи? -Пане мер.
Добрий вечір, юначе. Як справи?
Дуже добре.
-Це ваш мер. -Він тут удома.
Йому належить цей ресторан та багато іншого.
Бачу. Бруннер-Сіті.
Коли місцева економіка обвалилася, він усе скупив
і створив багато робочих місць, тож на виборах…
-Пані заступниця комісара. -Пане мер.
Вибачте, панянко.
-Пане мер. -Не вставайте.
-Ви парижани? -Так.
Ви тут через смерть Маршаля?
-Новини ширяться швидко. -Бідна дитина. Це жах.
Жахливо. Тому я так багато працюю.
Щоб діти мали майбутнє, без насильства та наркоторгівлі.
Сподіваюся, ви знайдете злочинця.
Але й насолодіться місцевістю.
-Бачу, що ви вже почали. -Так.
До цього я рекомендую келих фермерського «Шартрезу». Так?
Мікелю? Три.
-Ви тут бували? -Ні, та ми тут як удома.
Тут чисто.
Дуже гостинно.
Я тут бував давно.
Супроводжував бабусю,
яка приїхала в санаторій.
Я подумав, що тут чарівно. Що таке?
Санаторії чудові. Чому смієшся?
-Я не сміюся. -Вибачте йому.
Бажаю гарного вечора. Панове.
-Дякую. Гарного вечора. -Гарного вечора.
Хіба не мило? Мер прийшов у ресторан…
Дякую, Мікелю.
Один напій, поплескали по спині, і ти голосуєш за Гітлера.
За примирення Парижа та провінцій.
Будьмо.
Здуріти з цього села.
Вибачте.
-Я переїв. -Із твоєю стриманістю? Я здивований.
Мені не варто було їсти коржик із кавою.
Від кориці в мене здуття.
Приїхали.
-Це жарт? -На більше бюджету нема.
Чудово. Дякую.
Дякую за вечір. Усе було чудово.
Усе чудово.
Я дістаю валізи.
-Добраніч. -Добраніч.
-Я втомився. Ходімо. -Так.
Ходімо.
-До завтра. -До зустрічі.
-Іди. -Ти йди.
-Ти сказав: «Іди». -Ти сказав.
Коротше. Іди.
Чим можу допомогти?
Два номери на Діакіте й Монжа.
Діакі…
те.
Саме так.
Так. Номер на двох.
Ні. Нас двоє.
Отже, два номери.
Тут номер на двох. Для двох людей.
Забудь. Дайте мені інший номер.
Усе зайнято.
Під зв'язку. Через семінар.
Зайнято.
Гаразд.
Так. Звісно.
Можна мені біля вікна?
Якщо популізм означає слухати громадян
і намагатися покращити їхнє життя, тоді так, я популіст.
І пишаюся цим.
Що ми кажемо цим бідолашним?
«Приїжджайте до нас. Ми приймемо вас».
Але це не так!
На них чекають лише злидні
і страждання.
Досить дражнити їх мрією, яку ми не можемо їм дати.
Що ти робиш?
Добре, не буду. Вибач.
Вибач.
-Ось. Задоволений? -Через що?
І не мрій спати так поряд зі мною. Попереджаю.
-Чому? -Тому що.
-Тому що чому? -Тому що.
-Знамените «тому що». -Саме так.
Я не можу спати, якщо не голий.
Футболку я не знімаю.
І вважаєш, що ти вдягнений? Ти ж яйцями світиш!
Як нудист у супермаркеті!
Що ти собі уявляєш?
Чого ти боїшся? Що я пробуджу якесь приховане бажання?
Так. Будь ласка, візьми труси і вдягни їх.
Будь ласка.
Маєш змінити ставлення до людського тіла.
Моє тіло в нормі. Проблема — твоє голе тіло біля мене.
Приховане бажання і є.
Так, авжеж.
-Тепер все добре? -Так.
-Супер. Добраніч. -Добраніч.
Франсуа.
Дякую.
А охоронний бізнес тут процвітає.
Ти дуєшся?
Що таке?
Чому не снідав? Були копчені сосиски. Це дає енергію.
Сон дає мені енергію.
Твій ніс видає дивні звуки. Це дивно. Тобі треба до лікаря.
Мій ніс ідеальний. Ніс Монжа.
Є результати Карла. Амфетаміни та анаболіки.
-Як і у Кевіна. -Бачиш? Він був під наркотою.
І він надер тобі зад.
-Бо був під наркотою. -Ага.
Саме так.
СЕКЮРІТЕК РЕЄСТРАТУРА ВІДВІДУВАЧІ/ДОСТАВКА
Усмане.
Усмане!
Це колеги Карла.
Під наркотою чи ні, вони схожі.
Так, і що?
Цього разу краще я говоритиму, а ти мовчи.
Уникнемо зайвих провокацій.
Яких ще зайвих провокацій?
Авжеж!
Бійки!
-Гадаєш? -Так безпечніше.
Ти маєш рацію.
Добре.
Привіт, качки!
Не зупиняйтеся через нас. Ми лише поліція.
Копи-лохи прийшли.
Хочемо поговорити з начальником.
Я знав, що ви це скажете.
Не рухатися.
Нам потрібен начальник.
Ти їх не попередив.
Вибач. Перше попередження.
-Треба було сказати раніше. -Уже пізно.
Можеш рухатися.
Горан Йордік. Я начальник. Чого ви хочете?
Ось він! Начальник.
-Озирніться, поки ми базікаємо. -Але…
Радий знайомству.
Перепрошую. Відійди.
Ось так. Ти теж. Відступи.
Ви знаєте Карла Мюллера?
Так. Але сьогодні я його не бачив.
-Він замкнений? -Ви це краще знаєте.
-Його речі замкнені? -Так. Шафа там.
Франсуа, роздягальня.
Кевін Маршаль.
Ні. Я його не знаю.
Авжеж, ні.
«Геть негрів і гоміків» упізнаєте?
Ні, але це хороший початок.
Це свіже повітря чи вони обдовбані?
Ну…
Візьмемо в них аналіз сечі. Їм це сподобається.
Там є стаканчики.
Вітаю.
Будь ласка.
Що це у вас усіх за штука?
-Це? Символ Синів Хлодвіга. -Що це?
Дискусійний клуб. Збираємося на бесіди.
Розмови про спільні цінності.
Щось середнє між книжковим клубом і фашистами. Так?
-Франсуа, ти в порядку? -Так.
Гадаю, вам пора йти.
Чому? Хіба нам не весело?
Згоден. Трохи бракує кольорів.
Тут усе біле і ще біліше.
Світло-білий.
Темно-білий.
Що ще?
Розмазаний білий. Два.
Червоно-білий! Уважно. Треба сонцезахисний крем.
Тут гори.
Тут смалить.
Скажи-но,
у тебе є ордер приходити нас задовбувати?
-«У тебе»? -Я так і думав.
Викиньте цього клоуна.
Нікому не рухатися!
Перше попередження.
Бачиш, Усмане? Це неважко.
У Карла є шафка. Що було всередині?
ТТ.
Карл був клієнтом Кевіна.
Вони вирішили конфлікт на залізничному мосту.
-Так. -А Сини Хлодвіга?
У них інші погляди, та вони не злочинці.
У Карла був пікап.
Уламки і сліди від шин збігаються.
Те саме з балістикою. Вони підтвердили, що це зброя злочину.
Безумовна перемога.
Вітаю.
Ваші методи трохи поспішні, але враховуючи результати…
Ви теж, Готьє.
Дякую, комісаре.
-Перша похвала за півтора роки. Дякую. -Час швидко минув.
Я за місяць їду в Париж. Зідзвонимося?
Усмане?
-Зідзвонимося? -Так. Чудово.
Їх відпустили?
Окрім відсутності стилю, у нас на них нічого немає.
Їдемо на вокзал?
Не кажи, що закохався.
Вона мила, але будуть інші.
Ти впорався, як бос.
-Вони нас взули. -Це лише гра.
-Не сприймай серйозно. -Це не просто Карл і Кевін.
Надто чисто і чітко.
-Зброя була в його шафці. -Будь-хто міг її туди покласти.
-Карл? -Або Сини Хлодвіга.
Карл — ідеальний злочинець. Він мовчатиме вічно.
Справу закрито. Кінець.
Ми не вивчили всі зачіпки.
-Куди ти? Потяг буде за пару хвилин. -Ми не говорили зі Стукачем.
ЛАЗЕРТАГ
-Вітаю. -Вітаю. Ви прийшли пограти?
Ми шукаємо Надера. Він тут?
-Стукача. -Він у шлюзі.
Там зараз гра. Не заходьте!
Пане, зупиніться!
Пані та панове, сподіваюся, ви застібнули костюми.
Цей — ні.
Коли члена вашої команди вбивають, ви втрачаєте десять очок.
Недотримання правил безпеки призведе до негайного виведення з гри.
Ви готові?
Так!
Уперед!
-Поліція. -Чорт.
Іди сюди!
Надере!
Надере! Іди сюди!
Якого біса? Я майже його впіймав!
Сюди!
Чекай.
Сучий син!
Надере!
У нас не те взуття!
Стій! Відпусти мене!
Надере!
Геть!
Поліція!
Дайте мені машину.
Ти сліпий?
-Поліція! Стій! -Що треба? Я нічого не зробив!
Хапай його!
-Геть! -Стій!
Я ж казав зупинити його!
Блокуй його!
Давай! Хапай його! Чорт! Що ти робиш?
Поліція!
Я невинний!
-Поліція! -Де твій авторитет?
Зупинишся ти, зупинюсь я.
Досить уже. Повертайся! Я тебе не відпущу!
Надере! Я дістану тебе!
Це був не я!
Ти скривдиш невинних!
Обережно! Вибачте, пані.
Вибачте! Слизько.
Надере! Повернися!
Не будь дурнем! Поліція! Надере!
Обережно!
Пане, за вами! Ліворуч!
Вибачте. Чорт.
Обережно!
Надере!
З дороги!
Він кидається товаром!
Надере! Я тебе не відпущу!
Ти здурів?
Поліція!
Чорт!
Я майже впіймав його. Що ти робиш?
Я рушу до пластівців. А ти їдь до посуду.
-Що? -Ми його оточимо!
Давай. Уперед!
З дороги!
Поліція! З дороги!
З дороги!
Ходімо. Досить.
Тут нічого цікавого. Ідіть.
У відділі випічки знижки. Ідіть.
-Мені боляче! -Виходь або витягну тебе.
Не треба було тікати.
У мене проблеми з поліцією. Я все розповідаю.
Через це в мене проблеми. Мені соромно.
Чому тебе звуть Стукачем?
Через це.
Розкажи про Кевіна Маршаля. Ти мав справу з ним і злякався?
Я злякався типів, з ким він тусувався.
-Сини Хлодвіга? -Ти наводиш.
Звісно. Це були Сини Хлодвіга?
-Так. -Бачиш?
От бачиш?
Мають себе за копів, хочуть очистити район.
-Це проблема. -Вони психи!
Ми боялися виходити. Навіть Кевін викликав копів.
Кевін злякався?
-Що зробила поліція? -Ну, прийшов один коп.
Він обіцяв допомогти. Це був бос.
-Прізвище? -Морб'є.
-Ні… -Мерсьє?
-Знову? Скільки можна? -Ми майже біля мети.
-Комісар Мерсьє? -Так, він!
Ти знущаєшся з мене? Це жарт?
-Ти сказав «комісар». -А ти — «Мерсьє».
Він не сказав «комісар».
Не треба сперечатися.
-«Комісар» — це деталь. -Це не деталь!
-Тут один комісар! -Некомпетентність хай, та злий намір…
Не сваріться! Це точно був комісар Мерсьє!
Кевін дзвонив йому кілька разів.
Кевін подзвонив комісару.
-А потім він помер. -Так.
Комісар не сказав про дзвінок.
-Не сказав? -Хіба це не дивно?
-Ні. -Так!
Він комісар. Він забув.
-Він забув? -Так.
Кажеш, що не терпиш злого наміру?
Що? Гаразд.
-Ви комісар? -Іншалла.
Що?
-Обережно. Ясно? -Ні, я…
Вали звідси.
От пройдисвіт.
Тож…
ПОЛІЦІЯ ДИСЦИПЛІНА — ЦІННОСТІ — ВІДДАНІСТЬ
Це тупо залишати ключі в козирку.
Хто крастиме машину тут?
Ну, ми. Навіть якщо він причетний, це не наша компетенція.
Ми поза законом.
Ми і є закон.
Почалося. Крадіжка поліцейської машини, недозволене стеження.
Гарний будинок, як для комісара.
Премії.
Комісари мають премії, так?
От бачиш.
Вітаю, панове.
-Вітаю, пане мер. -Ага.
Пане мер.
Гадаю, ви приїхали відпочити,
враховуючи, що справу ви розкрили?
Мерсьє відзвітував, як вірний песик?
Комісар Мерсьє мій давній друг.
Ми обговорюємо розширення поліцейського відділку.
-Думаю, це вас не стосується. -Ясно. Бачиш?
-Що це за тон, комісаре. -Кевін Маршаль.
Він постачав вашій банді вітаміни?
-Що? -Ваші люди його налякали.
Він дзвонив Мерсьє, думав, що його захистять.
Він не знав, що Мерсьє — член банди.
Прощавай, Кевіне.
Припини, Усмане. Вибачте йому, пане мер.
Я помиляюся?
Я відчуваю гнів у вашому голосі, комісаре.
Я розумію.
Я уособлюю все, що ви ненавидите. Людина з народу, як і ви.
Який став успішним. Без скиглення. Не шукаючи виправдання своїм невдачам.
Не просячи нічого.
Біла людина.
Вічний пригноблювач.
Але ви мені подобаєтеся.
Я міг би доповісти вашому начальству про це небажане вторгнення
поза вашими повноваженнями.
Я дещо дізнався про вас завдяки своїм друзям з міністерства.
Гарна кар'єра.
-Так. Гарна кар'єра. -Так.
Зі схильністю до непокори.
Не впевнений, що позитивна дискримінація і далі вас захищатиме, комісаре.
Бачиш?
Позитивна дискримінація.
Він вас зачаровує, так?
-Великий африканський самець. -Що?
Вас, одомашненого маленького буржуа, що вже вироджуються.
Його дика сторона.
Неприборканість.
Він домінує, і ви в захваті.
По-перше, «маленький буржуа…» І що він «домінує»… Навряд.
А якщо я люблю, коли домінує чорношкірий?
Чорний. Смаглявий. Кучерявий. Хуліган.
Вибач. Є речі, які я можу прийняти, але це вже занадто.
Що вас бісить? Його блискуча шкіра?
Його опуклі м'язи? Його хода? Його округлий зад?
Ми провели ніч разом, і він зніяковів.
-Що? -Я захищаю тебе.
Досить!
Хай там як, ви лише парочка дрібних паризьких чинуш,
що взялися за те, що вам не по зубах.
Тож… якщо вам дорогі залишки вашої кар'єри,
їдьте додому, поки я не звинуватив вас у нападі.
Дружня порада.
До зустрічі, друже.
Ось так. Щасливої дороги!
-Що ти там казав? -Що?
Я не зніяковів!
Ага. Іди переді мною!
Витріщаєшся на мій зад?
Куди ти зараз, Мерсьє?
Я теж умію водити.
Мерсьє говорив з Кевіном перед смертю. Служба внутрішньої безпеки оцінить.
-Ти надто близько. Він помітить. -Я вмію стежити.
Пошукай і знайдеш ім'я Бруннер.
Наші свідки — стриптизерка й дилер.
-І проти мера це… -Тому не можна втрачати Мерсьє.
Він наша перепустка.
Тепер ти його супроводжуєш.
Він скине нас в яр.
Убий їх!
Покінчи з ними!
-Чорт! Зроби щось! -Що?
У тебе ж є пістолет?
Точно.
Їдь рівно!
-Він досі там? -Так.
Він швидко рухається.
Чорт.
-Швидше! -Не можу!
Це машина копа! Не наркодилера!
Виродок.
У дилерських машинах є це?
Давай! Один…
Два… Три!
Чорт! Гальмуй!
Гальмуй!
-Ти в нормі? -Так. Ти?
Так, усе добре.
Усе добре.
-Ус, як справи? -Так, Яс!
-Щось є? -Говорила з лабораторією.
-То що? -Той метамфетамін — це первітин.
Це вживали нацисти на війні.
-Ти жартуєш? -Ні.
Щоб на нього не підсідали, додавали іншу гидь, кокаїн чи оксикодон.
Так утворився D-IX.
Ніякого виснаження і болю.
Саме це приймав той тип. Я б на твоєму місці остерігалася.
Привіт, Яс! Це Франсуа.
-Франсуа Монж. -Ти з Монжем?
-Так. -Як ти?
Я в порядку, але…
-Досить. -Хочу привітатися.
Ти привітався. У мене розмова.
Вибач. Поясню пізніше.
-Дякую. -Пусте. До зустрічі.
Чорт.
-Це не просто злі фашисти. -Ні.
Це довбана армія.
-Ви здуріли? Хто так робить? -Це ми.
Ми пояснимо.
Казав же ввімкнути лампу.
-Так, вибач. -Отож.
-Ти злякався. -Так, типу того.
Поговоримо?
Питання, не хто, а чому. Навіщо Бруннер це робить?
У нього своя обдовбана армія. Він контролює райони.
-Знищує тих, хто забагато знає. -Типу нас.
Не заради ж порядку в місті.
Тому його й обрали.
Треба швидко дізнатися чому.
Ми сьогодні це не розплутаємо. Я розкладу диван.
-Не проти спати разом. -Аж ніяк.
Ми звикли.
Знаєш, про що я думав у машині?
Давно я не почувався на своєму місці.
І це було з тобою.
Хочу вибачитися за Ясмін.
Припини.
Ти мав рацію.
Я заздрив твоєму успіху.
Я помстився так, як міг.
Це був не найкращий вчинок. Вибач.
Добре.
Це все, що ти скажеш?
Так.
Не хочеш вибачитися?
-За що? -Не мені тобі казати.
Чорт. Ти дістав.
Добре. Я теж вибачаюся. Ось.
Задоволений?
За що?
За іспит на комісара.
Я тебе образив.
Через Ясмін.
Раз ти це сказав, я спробую тебе пробачити.
У нас є прогрес. Круто.
Знаєш, що я думаю?
Я постійно провалював іспит на комісара,
щоб розлютити батька.
Ти його склав. Отже, це не так важко.
Зроблю вигляд, що не почув. Гаразд?
І правда. Це диванна психологія.
Я віддаю тобі Аліс. Я самоусуваюся.
Самоусуваєшся? Думаєш, мені потрібен твій дозвіл?
От дурненький.
Добраніч, хлопці.
-Бачиш? Ти дістав. -Чорт.
На добраніч.
Франсуа. Не знімай труси.
У нас стільки спільного.
Уранці ми їмо те саме.
-Неймовірно. -Так.
Не просто полуниці та мед.
Полуниці з Дордоні і мед з акації. Це знак.
Котра година?
-Чому не розбудили? -Ти спав.
Ти будиш тих, хто не спить?
Вибач. Як ти?
Так, чудово.
Ми з Франсуа розмовляли.
-Про що? -Що робити далі.
Не можна атакувати Бруннера. Це ризик. Треба знайти слабке місце.
Пропоную вам лишатися тут. А я привезу всі справи.
І ми разом їх розглянемо.
Добре. Так і зробимо.
-Так? -Так.
Ти волієш задіяти голову, а не ноги.
Піду в душ.
Мені теж не потрібен дозвіл.
Я розчарований. Не думав, що вона така приступна.
Ходімо?
-Куди? -Дізнатися, проти кого він воюватиме.
Чи ти хочеш сидіти тут і жувати?
Добре. Я так і думав.
-А як же Аліс? -Надто небезпечно.
Не вплутуймо її.
-Підсумую. Розслідування поза процедурою. -Якраз і шукаємо підстави.
-Крадіжка авто поліції. -Ми поліцейські.
І проникнення в житло.
Це — згоден.
Чорт!
Оссарессе!
Туди!
Оссарессе, досить!
Дурний пес. Нічого не розуміє.
Будь надворі. Ти ж знаєш.
Поскаржишся своєму хазяїну.
-Я гляну згори. Ти внизу. -Чому?
-Тому що. -Чому не навпаки?
-Бо я вже тут. -Тут нічого немає.
-Не там внизу, там внизу! -«Тавнизу»?
-Там внизу! -Не знаю африканської.
Там внизу!
Наталіє, я вже не витримую цього пса. Я його присплю.
-Який дурний пес. -Любий?
Твій учитель фортепіано скоро прийде. Іди порепетируй.
Я не розумію.
Чорт.
Говори ротом.
-Увімкни звук. -Вибач.
-Ти туди, я туди. Потім зустрінемося тут. -На якому ти поверсі?
-Рахуючи звідки? -Звідки ти почав.
Один поверх нижче. Два вище.
Один нижче тебе, і один вище мене.
-Три поверхи нижче, два вище. Ясно. -До зустрічі.
-Як ти зайшов? -Тут ще один поверх.
-Ну? -Нічого.
-У тебе? -Нічого.
Ми щось пропустили.
-Чорт. Бруннер. -Що?
Його дрючок.
-Не бачив його дрючок? -Не дивився.
-Він гігантський. -Ти псих.
-Він тримав його в руці! -Ти справжній псих.
Тут має бути більярд.
Має бути ще кімната з більярдом!
Непогано. Молодець. Точно.
-Франсуа? -Так.
Що ти робиш?
Іду.
Я тебе бачу.
Ага.
Ясно.
-У нього чоловіча печера. -Що?
Чоловіча печера. Свій простір. Своє лігво.
Тип з таким смаком не може бути геть поганим.
Мечеть.
Кальянна кімната. Синагога.
Центр іммігрантів.
Усе тут. Час початку.
Час початку операції, мішень…
Ось це побачив Кевін.
Великий проект, який його налякав.
Координовані атаки.
Усе починається о 17:00
В який день?
Аліс. Вибач, що пішов. Це гірше, ніж ми боялися.
Бери всю можливу підмогу і їдь до друкарні «Лефранк».
Знайшов.
Я не можу надіслати їй координати, бо не маю її номера.
Я не можу пояснити. Надішлю координати.
-Цьом. -«Цьом»?
Випадково.
Приїхали.
Дякую. Чудово.
Дуже зручно.
Час настав, друзі!
-Мої брати! -Так!
Час написати
нову сторінку нашої спільної історії.
Час народжувати наш новий світ!
Так!
-Світ, де ми більше не будемо боятися. -Видатний чоловік.
Бо страх і сором
мають бути по той бік!
Так!
Ви не чудовиська!
-Ні! -Ви учасники спротиву!
Герої!
І ви…
Ми не самі!
Ні!
Усі наші друзі з Європи, а також Нової Зеландії,
Росії, Сполучених Штатів,
такі самі, як ми.
Сподіваються і чинять опір!
Але
опору
вже недостатньо.
Час атакувати.
Так!
Так! В атаку!
Однієї іскри буде достатньо, щоб усі зрозуміли, що це можливо.
Іскрою будете ви!
За кілька годин усі новини
зрозуміють
цю незаперечну правду.
Ця країна — наша!
Так!
Ми не можемо заарештувати їх усіх.
Особливо, якщо вони підуть. Треба затримати їх тут.
Чорт. Нема зв'язку.
Звільнися, Франціє
Хай французи визначають свої закони
Геть шкідників
Ми не приймемо вашої опіки
Звільнися, Франціє
Спадкоємець своєї історії та віри
Чистота твоєї душі…
Я розберуся. Не випускай їх звідси.
-Чому я? -Тому що.
Тому що що?
-Я не схожий на прихильника Бруннера. -А я схожий на фашиста?
Ні! Але ти не чорний.
Я не чорний?
-А ти чорний? -Ні.
-Ну і? -Добре, коли тобі це зручно.
-Коли мені зручно що? Ти не чорний! -Я піду сам.
Що сам?
-Туди. -Я знаю. Не йти ж голим.
Імпровізую з тим, що є.
Якщо почнеться лажа, кодове слово — твоє ім'я.
-«Твоєм'я»? -Так.
Дивний код. Давай щось простіше.
Та ні. Твоє власне ім'я. Усман.
Тобто ти просто мене покличеш.
-Це не кодове слово. -Кодове.
-Ні. -Я його вибрав і знаю, що це кодове слово.
-Якщо кажеш «Усмане», то кличеш мене. -Як скажеш.
Вибач. Я думав, ти будеш зворушений, що я обрав твоє ім'я.
-То я маю подякувати, бути зворушеним? -Ні.
Тоді дякую, Франсуа.
Ну все. Бувай.
-Або прощавай. -Прощавай?
Це не прощання. Не хвилюйся.
Я тут.
Що він тут робить?
На біс!
Браво, пані. Гарний голос. Гарне вібрато.
Ваша впертість межує з дурістю.
-Так? -Ваш наречений поруч?
Ми розійшлися. Я його покинув.
Я думав.
Думаю, я один з вас. Моє місце тут.
Яка процедура? Пройти психологічний тест?
Ні, не психологічний. Фізичний?
У мене багато переваг. Я білий.
Я хрещений. Це плюс?
Трохи? Католик — це ж добре, так?
Ненавиджу все імпортне.
Африканське, азіатське,
арабське, звісно, основне.
-Окрім їжі. -Досить.
Один крок уперед і буде бам. Ясно?
-Поклади це. -Виродок!
Так!
-Ти сама? -Так. Де Франсуа?
Усередині. Закінчимо це і…
-Зупинися. -Що ти робиш?
Чому ти не поїхав? Так би було простіше.
-Тебе залякали? -По твоєму, поганці — вони?
-Ну, не ти ж. -Ні, не я.
Не мила Аліс, яка запала на паризького копа.
Гарна дівчинка з посмішкою? Ти сліпий?
Не бачиш, що тут?
Додатковими патрулями і дитячими матчами тут нічого не зміниш.
-Бруннер має рацію. Треба почати з нуля. -Убивши невинних?
Давай.
Заспокойтеся.
Годі вже!
Геть звідси, продажний!
-Дайте сюди! -Обережно!
-Не псуйте голос! -Віддайте!
Тобто ти надула мене?
Я казала лише те, що ти хотів почути.
Що? Ти не б'єш дівчат?
Вона нас підірве!
-Ми підірвемося через вас. -Віддайте!
-Не під'єднано! -Це муляж.
Усмане! Навіть не думайте!
-Ти не зміниш хід історії! Ти ніхто. -Ага.
Я готовий померти за справу, але не тут. У мечеті або KFC.
Я не помру у старій друкарні. Усмане!
-Усмане! -Це мене.
Ми ще не закінчили.
Усмане!
Виродок!
Усмане!
«Твоєм'я»!
З дороги!
-Ти… -За тобою!
Стійте! Впустіть мене!
Дикун!
Після всього, що ми для тебе зробили! Повертайся додому!
-Пані, припиніть, я за кермом! -Сарацине!
Прошу вас вийти.
Сарацине!
Ти здурів?
Вони всюди!
-Злодій! -Це жарт? Вона хвора!
Швидше! Що ти робиш?
-Куди він пішов? -Не знаю.
-Ти його не бачив? -Та не знаю я…
Я захищався!
Ліворуч.
Спіймаємо його ззаду.
Ну.
-Ти його бачиш? -Ні.
-Що це? -Не знаю.
Чорт!
Обережно!
Де він? Ти його бачиш?
Сюди!
-Де він? -Он!
-Чорт! -Викинь його! Викинь його звідси!
-Давай! -Не можу!
Не знаю, де він. Ти іди, я за кермом!
О ні. Бляха!
-Де Аліс? -З Бруннером.
-Що? -Потім поясню.
Ти їх бачиш?
Ні. Нікого немає.
Ми майже приїхали.
Казав, вона дивна.
Я їх не бачу.
ШВЕЙЦАРІЯ 1
Ні. Їдемо на нульову точку.
ВАЛЕРН 7
Швейцарія! Вони їдуть у Швейцарію.
Уперед!
Чорт.
Це вони.
-Ти пристебнувся? -Ні.
Пристебнися.
-Навіщо? -Пристебнися.
Він застряг.
Давай!
-Он! -Вони тут!
Обережно, машина!
Обережно!
Я їх не бачу. Швидше.
Обережно!
Чорт! Вони спускаються.
Газуй!
-Швидше! -Я не можу швидше!
Вівці!
-Довбані вівці! -Вони всюди.
Що вони тут роблять? Серйозно!
Вони наближаються! Швидше!
Обережно! Там!
-Повертай! -Чорт! Де копи?
Спокійно!
Давай. Натискай.
Натискай.
Що ти робиш, Усмане?
-Ти в порядку? -Ти псих!
-Що ще я мав робити? -Що завгодно.
Я викличу швидку. Не хвилюйся.
З дороги!
Усмане. Він там!
ПОЧАТИ ВІДЛІК ТАК
Готово! Одна іскра.
І ґніт загорівся.
АКТИВОВАНО
У нас три хвилини!
Поліція!
Усі виходьте! Геть! Тут бомба!
Давайте! Геть!
Геть! Виходьте! Швидше!
Виходьте! Геть!
-Що тут таке? -Геть!
Геть! Не можна залишатися.
Там бомба!
Там бомба! Як це африканською?
-Якою африканською? -Півночі, півдня.
-Перевірю згори. -Ні, я пожертвую собою.
Хоч це не зітре муки, яких мої предки вам завдали…
-Зараз невчасно! -Це ніколи не вчасно.
Сюди!
Виходьте! Тут бомба!
Беріть дітей! Швидше!
Швидше. Немає часу.
Геть!
-Швидше! -Тут бомба!
Там бомба! Виходьте!
-Давайте! -Геть!
Виходьте! Тут бомба!
-Усі пішли. -Залишилося 20 секунд. Ми не встигнемо.
-Дивись! -Там 20 метрів.
Це можливо. Давай!
Давай!
Я не хочу помирати. Не так. Не з тобою!
Вибач.
Я не міг знати.
Виродок.
Синам Хлодвіга знадобиться новий фюрер.
Або фюрерша.
Ти маєш рацію. Думаєш, фюрерша?
-Фюреса? -Так, непогано.
-Фюрерка? -Звучить, як гризун.
Так, фюреса. Твоя правда.
-Що скажемо колегам? -Не знаю.
Справу було закрито, і ми захотіли прогулятися.
Швидкісна машина перекрила нам шлях.
Саме так.
Оскільки обов'язок кликав…
голосніше, ніж дикий ліс…
-Так. -Ми відгукнулися.
Це справжній шок.
Антуана Бруннера, лідера «France Vive»,
звинувачують у зв'язках із злочинцями
з метою скоєння терористичних актів.
Катастрофі вдалося запобігти завдяки двом офіцерам з Парижа.
Укотре поліція діяла задля безпеки наших громадян.
Особлива подяка
Кримінальному відділу Парижа,
який я маю за честь очолювати.
Я також дякую нашому міністру внутрішніх справ,
який, з цієї нагоди…
Інтерв'ю завжди беруть в офісних.
Навіщо працювати, якщо нас не помічають? Бісить.
Чому ти не хотів померти зі мною?
Бо я не хочу помирати.
Ти сказав: «Я не хочу помирати, не так, не з тобою».
-Чому не зі мною? -Тому що.
-«Тому що» — це не відповідь. -Справді?
-Ні. -Гаразд.
Чому не зі мною?
У тому сенсі, що я не важливий. Я сам.
Це не страшно. А ти батько. У тебе є син.
Було б несправедливо, щоб ти помер разом зі мною.
-То чому ти так не сказав? -Навколо все сипалося.
Це довге речення,
тому я дав тобі скорочену версію.
-Нісенітниці. -Можеш не вірити.
Це нісенітниці, бо ти важливий. Ти хороший мужик.
І ти не один.
У тебе є я. І в мене є не лише Ів.
У мене є ти.
-Гаразд. -Що ти казав раніше?
Справжня команда? Дует?
Називатимеш всі синоніми?
Ти сентиментальний після нашої ночі в готелі.
От дурний.
Твоя правда.
Треба показувати тих, хто справді працює.
Ти знаєш людей на ТБ?
Навіть краще.
МІНІСТЕРСТВО ВНУТРІШНІХ СПРАВ
НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ
Злодій!
Відповідальність.
Дисципліна.
Перевершення себе.
Сміливість.
Самовідданість.
Чесність.
Сила.
Національна поліція наймає.
Хочеш пригод? Приєднуйся.
Знято!
-Знято! -Це чудово. Супер!
Ось цей дубль. Дякую.
Чудово. Ідеально!
Дуже добре. Мені підходить.
-Ще один дубль? -Не впевнений, що в нас є час.
Може, перейдемо до 50?
-Ти був тут? Сподобалося? -Так.
Непогано, так?
На Ейфелевій вежі знайшли тіло. Ти йдеш?
Не можу. У мене ще одна сцена.
Вибач. Звісно. Я йду.
-Змию макіяж. -Так.
Це лише трохи тонального крему й блиску.
Я швидко.
-Що? -Блиск.
-Це косметика. -Багато блиску.
-Справді? -Так.
Тоді треба перезняти.
-Чекай, він тут. -Кримінальний відділ Парижа!
-То як? -Непогано.
Переклад субтитрів: Ганна Кирієнко