Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אנחנו חוצים את כל העיר.‬
‫כל הבניינים פה מחוברים.‬
‫נכנסנו דרך "ורד הרוח",‬
‫ושם נעבור דרך "חבצלת העמקים".‬
‫אילו שמות מטומטמים. אין פה שום חבצלות.‬
‫סמוך עליי. ‬
‫יש בי דם בֶּרברי.‬
‫מכאן.‬
‫וגם הייתי בצופים.‬
‫- חטיבת מחקר והתערבות -‬
‫דלתא אחת לבסיס.‬
‫אנחנו זקוקים למיקום שלכם.‬
‫אנחנו במסדרונות שמובילים לעוד מסדרונות.‬
‫עוסמאן, איפה אנחנו?‬
‫פנינו ימינה, שמאלה, דלת כחולה,‬
‫ועכשיו אנחנו הולכים ימינה,‬
‫ימינה, דלת ירוקה.‬
‫הינה היא.‬ ‫-דלת ירוקה.‬
‫מוכן לעצור את האיש המבוקש ביותר באירופה?‬ ‫-לא.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫דיאז שם איפשהו?‬ ‫-כן.‬
‫אולי נבקש תגבורת?‬ ‫-לא. רק אחרי שנאתר אותו.‬
‫די צפלון, קצת כמו טימותי שאלאמה,‬ ‫רק מכוער יותר.‬
‫אחרי שלוש שנים מתחת לרדאר,‬ ‫הוא בטוח מתכנן לעשות מכה.‬
‫איפה אתה, צפלון?‬
‫איפה אתה מסתתר?‬
‫מה המצב, חברים?‬
‫שאלתי, מה המצב, חברים?‬
‫המפלצת האימתנית,‬
‫ג'ורדן דיאז!‬
‫לא שומעים אתכם! קבלו אותו!‬
‫טימותי לא הזדקן יפה!‬
‫ממתי התמונה הזו?‬ ‫-מלפני שלוש שנים.‬
‫זה בטח השיער.‬
‫תספורת יכולה לשנות הכול.‬
‫אתה עדיין לא רוצה להזעיק את האחרים?‬
‫אני חוזר, חמישה ניצחונות!‬
‫שלום, שומעים אותי?‬ ‫-לעזאזל.‬
‫תעשו הרבה רעש לחבר שלי, דיאז!‬
‫קבלו אותו, בבקשה!‬
‫מחיאות כפיים לקרב!‬
‫נהניתם הערב?‬ ‫-כן!‬
‫לכו הביתה. אנחנו עוצרים את הכוכב הראשי.‬
‫המשטרה מקיפה את הבניין. תתנהג יפה.‬
‫בלי שטויות, ג'ורדן. לכו הביתה, כולם.‬
‫אתה מעמיד פנים שאתה אחד מהחבר'ה,‬ ‫אבל אתה סתם אפס.‬
‫רוצה ללכת מכות? קדימה.‬
‫תזעיק תגבורת.‬ ‫-מה?‬
‫תזעיק תגבורת.‬
‫טוב, חבר'ה, זה הזמן. מהרו.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה! זוזו!‬
‫זה היה ימינה וימינה.‬
‫זה היה ימינה ושמאלה.‬
‫דלת כחולה.‬ ‫-זה היה שמאלה.‬
‫לא, זה כחול.‬ ‫-זה אפור!‬
‫תכסח אותו, עוסמאן!‬
‫משטרה!‬
‫ידיים למעלה! לא לזוז!‬ ‫מה זה?‬
‫זבל.‬ ‫-תזרוק את זה!‬
‫פלסטיק שמים בצד שמאל!‬
‫נשבע לכם שאני ממחזר.‬
‫חבר'ה, זה לא הוא.‬ ‫-לצאת!‬
‫שוטרי המחזור האלה רציניים!‬
‫משטרה!‬
‫לא לזוז! ידיים למעלה!‬
‫משטרה!‬
‫שאף אחד לא יזוז!‬
‫זהו. אני לא נותן לך להימלט.‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫מאוחר מדי. זהו זה.‬
‫לא לזוז! בוא הנה! מהר.‬ ‫-טפלו בזה.‬
‫אתה, עם המיקרופון!‬
‫בוא הנה. ספר לנו מי ניצח הערב.‬
‫המנצח הערב הוא…‬ ‫-המשטרה!‬
‫המשטרה.‬
‫לא, לא. המנצחת הערב…‬
‫המנצחת הערב…‬ ‫-המשטרה!‬
‫המשטרה!‬ ‫-המשטרה!‬
‫המשטרה!‬
‫טוב, המפקח מונז'.‬
‫אתה כרגע סגן מפקד במטה הרובע השנים-עשר.‬
‫טוב, סגן…‬ ‫-אתה לא סגן?‬
‫אני יותר כמו מפקד שני.‬ ‫-סגן.‬
‫כן.‬ ‫-נבחנת לתפקיד המפקד,‬
‫שלוש פעמים. נכשלת בכולן.‬
‫לא חוויתי אותן ככישלונות.‬
‫חמש בקשות העברה‬ ‫למחלק פשע, ללוחמה בטרור,‬
‫ולשירות האבטחה.‬
‫הן לא צלחו.‬
‫יש לך הערות?‬
‫כפי שאמר אמין מעלוף:‬
‫"האהבה ניזונה מסבלנות‬ ‫כפי שהיא ניזונה מתשוקה". זה יפהפה.‬
‫מכירה את מעלוף?‬ ‫-אני מדברת על הקריירה שלך.‬
‫כן.‬ ‫-אתה יודע למה אתה במשרד שלי?‬
‫לא.‬ ‫-כמובן שלא.‬
‫את משקרת כדי להגיע לאמת.‬
‫ומה היא האמת?‬
‫תגידי לי את.‬
‫לא. זו לא חקירה, מר מונז'.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫אני יכול לנצל את התיקון החמישי לחוקה.‬ ‫-אנחנו לא בארה"ב.‬
‫וניצול זכות השתיקה עם הפסיכיאטרית שלך‬ ‫מחבל במטרה.‬
‫אני אמור להכיר אותה?‬
‫אישית או מקצועית?‬ ‫-מקצועית.‬
‫זה מצמצם את האפשרויות.‬ ‫לא, אני לא זוכר.‬
‫קלריסה מלבק. נעצרה בחשד לביצוע מעשי שוד.‬ ‫-אה, נכון.‬
‫חשודה ערמומית במיוחד.‬
‫במהלך החקירה שלה, אמרת לה, לכאורה:‬
‫"אם תסגירי את השותף שלך, אקח אותך‬ ‫ל'טור דארז'אן'. אכלת פעם ברווז בדם?"‬
‫לא יודע. יכול להיות.‬
‫זה לא נראה לך חריג?‬ ‫-לא. למה? את צמחונית?‬
‫העמיתים שלך חושבים שאתה נטל על החקירות.‬
‫הם חושדים שיש לך תסביך עליונות.‬
‫לא. אין לי שום תסביכים.‬
‫אתה באמת חושב שארוחת ערב בחברתך‬
‫היא תמריץ גדול יותר מביטול ההאשמות, למשל?‬
‫זו שאלה פילוסופית‬
‫שהייתי שמח לדון בה איתך בארוחה נחמדה.‬
‫אשאיר את המיקום לבחירתך.‬
‫בסדר. אני חושבת‬ ‫ששמעתי כל מה שהייתי צריכה לשמוע.‬
‫תודה.‬ ‫-את יכולה להודות לי אחרי זה.‬
‫אחרי מה?‬
‫רגע, אל תמשכי אותו ככה.‬
‫הוא מקשמיר.‬
‫טוב…‬ ‫-כן.‬
‫למעלה.‬
‫אתה ממש דומה לאבא שלך.‬
‫כן. זה האף. יש לי את האף של משפחת מונז'.‬
‫לא מפריע לך לשכב בחדר של ההורים שלך?‬ ‫-לא, למה?‬
‫את ממש פרוידיאנית.‬
‫הם אף פעם לא בבית.‬ ‫אני לא צריך לשלם שכירות. אני מתחשב.‬
‫אני תמיד מחליף סדינים.‬
‫אולי תשים מוזיקה? זה מכניס אותי לחרדות.‬
‫את יודעת למה אנזו פרארי‬ ‫לא רצה להתקין רדיו ברכב?‬
‫לא.‬ ‫-הוא רצה לשמוע רק את נהימת המנוע.‬
‫אתה תמיד מדוקדק כל כך?‬
‫לא.‬
‫אנחנו מסכימים שקריעת בגדים היא משחק מקדים?‬
‫כן.‬ ‫-את מסכימה?‬
‫כן.‬ ‫-לא הפעלתי עלייך לחץ?‬
‫לא.‬ ‫-לא הבטחתי לך שום דבר?‬
‫סיימת?‬ ‫-לא, אבל…‬
‫כבר אי אפשר לעשות היום כלום.‬ ‫-שתוק.‬
‫את הולכת?‬
‫הבאתי סלמון מעושן,‬ ‫פראי ופרוס ביד, ושמפניה.‬
‫זה נחמד, אבל אני צריכה ללכת.‬ ‫טוב, להתראות. ותודה.‬
‫אין בעד מה. תודה לך.‬
‫יש לך את המספר שלי בתיק שלי.‬
‫תתקשרי אליי אם יתחשק לך.‬ ‫-אל תדאג.‬
‫אני שמח שאת לוקחת את זה ככה.‬ ‫אנשים נוטים לשפוט גברים מהר מדי.‬
‫אנשים מנתחים יותר מדי.‬
‫לי זה לא מפריע. אתה רוצה חתיכת בשר נאה‬ ‫להנאה נרקיסיסטית. מה הבעיה בזה?‬
‫את יותר מסתם חתיכת בשר נאה.‬ ‫-לא דיברתי על עצמי.‬
‫טוב, ביי.‬
‫ביי.‬
‫טוב, דיאקיטה.‬
‫כן, הקרב. אני אסביר.‬ ‫-אין צורך.‬
‫כן, כמובן. אני מבין.‬
‫זה קטע שהוצא מהקשרו. אי אפשר‬ ‫להבין מזה כלום. צריך לראות מה קרה קודם.‬
‫כי בהתחלה…‬
‫לא. זה מעט מדי אחורה. צריך להריץ עוד.‬
‫זה יותר מדי. יש קטע…‬
‫שאמשיך?‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫מעל 500,000 צפיות.‬
‫בנוסף להיותך אובססיבי ובלתי נשלט, אתה…‬ ‫מה המילה שאני מחפשת?‬
‫ויראלי.‬
‫השם שלך הגיע עד למשרד הממשלה.‬ ‫אתה יודע מה הם אומרים?‬
‫שנועדת לאור הזרקורים.‬
‫המשטרה עוברת משבר יחסי ציבור,‬ ‫במיוחד בקרב פלחים דמוגרפיים מסוימים.‬
‫תמיד אמרתי את זה. זו בעיה תדמיתית.‬
‫מצד שני, אני רק שוטר. אני לא המשטרה.‬
‫בדיוק. אנחנו נשנה את זה.‬
‫אתה תהיה הפנים של המשטרה הלאומית.‬
‫מאו?‬
‫שלום.‬
‫תכיר את בנואה מאו, מנהל התקשורת של המשטרה.‬
‫לקמפיין שלנו, אנחנו צריכים גיבור.‬
‫גיבור נגיש, נורמלי,‬
‫אבל בעל מיומנויות יוצאות דופן.‬
‫איש משטרה 2.0,‬
‫שמיוצג על ידי מישהו‬
‫שהציבור יכול להזדהות איתו‬ ‫ושכבר יש לו בסיס מעריצים - אתה.‬
‫אני?‬
‫אז ככה. ניצור מערכת אקולוגית‬ ‫דיגיטלית לגמרי עם הדמות שלך.‬
‫כלומר ביוטיוב, פייסבוק,‬ ‫אינסטגרם, סנאפצ'ט, וטיק-טוק, כמובן,‬
‫כך שאנשים יוכלו‬ ‫לעקוב אחרי חיי היום-יום שלך.‬
‫כאילו שאתה חבר קרוב.‬
‫ובנוסף,‬
‫ניצור פרסומת שתופיע בכל הפלטפורמות.‬
‫- חירות, שוויון, אחווה -‬
‫זהו תשדיר מטעם משרד הפנים.‬
‫גנב!‬
‫מחויבות.‬
‫משמעת.‬
‫מצוינות.‬
‫אומץ.‬
‫נתינה.‬
‫יושרה.‬
‫כוח.‬
‫המשטרה הלאומית מגייסת.‬
‫הפכו את חייכם להרפתקה. הצטרפו אלינו.‬
‫נו? מה דעתך?‬
‫הוא רציני?‬ ‫-מאוד.‬
‫רגע.‬
‫אני אובססיבי ובלתי נשלט.‬
‫אלה המילים שלך. אז למה אני?‬
‫אנשים אוהבים מורדים. ואתה גם אבא אוהב.‬
‫אתה מעורר אהדה.‬
‫אה, זה העניין!‬
‫עכשיו אני מבין.‬
‫טוב. איך אני מעורר אהדה?‬
‫קדימה, דבר.‬ ‫-כאילו…‬
‫מגניב?‬ ‫-לא.‬
‫רוצה רמז? כאן.‬
‫חיוך…‬ ‫-לא. תסתכל על הכול.‬
‫ממש מעורר אהדה. מקסים.‬
‫אתה חמוד.‬ ‫-עוד רמז? ש…‬
‫שחור?‬ ‫-לא.‬
‫שחור מעורר אהדה, נכון?‬
‫דיאקיטה, מספיק. זו פקודה.‬
‫לא אהיה השוטר השחור הנחמד‬ ‫רק כדי לחפות על הפשלות של המשטרה.‬
‫אל תהיה כזה דרמטי.‬ ‫אנחנו רק מבקשים שתהיה מי שאתה.‬
‫סמל לשילוב המוצלח‬ ‫של מיעוטים נראים במוסד שלנו.‬
‫את יודעת איפה את יכולה לדחוף את הסמל שלך?‬
‫הוא מגיע.‬
‫נו, איך היה?‬
‫מצוין. מסתבר שדיברתם מאחורי גבי.‬
‫אני נטל על החקירות?‬
‫אם יש לכם משהו לומר לי,‬ ‫אל תהססו. מי רוצה להתחיל?‬
‫מישהו?‬
‫לא, פשוט יש לך פה גדול.‬
‫יש לי פה גדול?‬
‫כלומר?‬ ‫-אתה תמיד מתרברב.‬
‫אתה קצת חרמן.‬ ‫-מצטער שאני קשוב.‬
‫אתה אף פעם לא מקשיב לנו.‬ ‫-מה?‬
‫אתה קשקשן.‬ ‫-אתה בוהה לי בתחת.‬
‫לא בהיתי לך בתחת. היית מתה.‬
‫אתה מעצבן, פרנסואה.‬
‫מצטערת, אבל זה נכון.‬ ‫אתה שוביניסט, לא מצחיק,‬
‫ונפוח.‬ ‫-נפוח?‬
‫ואתה שם יותר מדי בושם.‬
‫זה או דה פרפיום של סי-קיי ואן.‬
‫יש לזה ריח של אובר.‬
‫תפסיק לעצבן אותנו‬ ‫עם הזקן ההיפסטרי ומכנסי הסקיני שלך.‬
‫אתה גבוה מדי לזה.‬ ‫-זה לא סקיני, זו גזרה צרה.‬
‫מצטער שאני אלגנטי. ‬ ‫אני שוטר, אני לא צריך לקנות בגדים בשוק.‬
‫לעזאזל!‬
‫עבדתם עליי.‬
‫אתם טובים. כמעט האמנתי לכם.‬
‫התחלתי לחשוד כשדיברתם על הבושם.‬
‫ח'דיג'ה מתבדחת על "אובר"…‬
‫מגיע לכולכם אוסקר.‬
‫כל הכבוד, דה נירו!‬ ‫קדימה, תחזרו לעבודה.‬
‫אתם ממש מצחיקים.‬
‫נפוח…‬
‫איב?‬
‫הבאתי קצת מצרכים. תעזור לי לסדר אותם?‬
‫אתה בוכה?‬
‫איב, הכול בסדר?‬
‫שיט.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות. כן.‬
‫תודה.‬ ‫-מה נסגר, אבא?‬
‫לא היית אמור ללכת ישר לעבודה?‬ ‫-כן. אבל…‬
‫קניתי מזון קפוא. צריך לשים אותו בפריזר.‬ ‫-הבאת דגני בוקר?‬
‫איב? אתה מוכן להסביר?‬
‫בחייך, אבא, מישהו בבית הזה צריך לזיין.‬ ‫-איך אתה מדבר?‬
‫מישהו בבית הזה צריך לעשות אהבה.‬
‫לא, איך אתה מדבר אליי, איב?‬
‫אני לא חבר שלך.‬
‫סליחה. טעות שלי.‬ ‫-בבקשה ממך.‬
‫מה נשמע?‬
‫סליחה, היו פקקים.‬
‫לא היית צריך לטרוח. הזמנתי מונית.‬
‫לא, אמרתי שאאסוף אתכם.‬ ‫-אמרתי לו!‬
‫קיוויתי שיהיה לו‬ ‫משהו טוב יותר לעשות באמצע היום.‬
‫אני עושה את זה בשמחה.‬ ‫-אתה עדיין עסוק מחר בערב?‬
‫למה?‬ ‫-זה יום ההולדת של אשתו של דידייה.‬
‫זה במשרדי הממשלה. אבא יכול להציג אותך.‬
‫אני לא בן עשר. אני יוצר קשרים לבד.‬ ‫-עזבי אותו, אם טוב לו ככה.‬
‫סליחה, ילדים.‬
‫סליחה.‬
‫תפסיק!‬
‫סליחה. פנו דרך.‬
‫כן?‬ ‫-יש עניין בתחנת גאר דה ליון. תזדרז.‬
‫טוב. אני בדרך.‬
‫ג'ימו!‬
‫אני פה.‬ ‫-מחכים לנו במטה הרובע השנים-עשר.‬
‫טוב.‬
‫תמשיך ללכת, תתעלם ממני.‬ ‫-בדיוק.‬
‫לא, סליחה, אני איתם.‬
‫אתה רואה את ההוא שם?‬
‫הוא הציע לי אצבע חשיש, תוכל לטפל בו? תודה.‬
‫בוא איתי הצידה, אדוני.‬ ‫-אנחנו ביחד.‬
‫אני עם המשטרה. יחסי ציבור דיגיטליים.‬ ‫-תפסק רגליים.‬
‫לא! חכה רגע.‬
‫חכה רגע.‬
‫טוב, בחור צעיר, אני אמשיך מכאן.‬ ‫-אני מהמשטרה.‬
‫פרנסואה מונז'.‬
‫לא, עוסמאן! אני לא מאמין!‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-אתה יודע…‬
‫מזמן לא התראינו.‬ ‫-נכון.‬
‫היי.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫אתם מכירים הרבה זמן?‬
‫היינו שותפים ב…‬
‫כן.‬
‫לא אגיד שעזרתי לו לטפס במעלה הסולם, אבל…‬ ‫-לא, אל תגיד את זה.‬
‫אתה יכול ללכת לדבר עם העדים?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-אפשר לדבר איתך?‬
‫טוב לראות אותך. אתה נראה מעולה.‬
‫מה איתך?‬ ‫-אתה במצב טוב.‬
‫אתה נראה בכושר. עלית קצת במשקל?‬
‫זה הגיל. אני שומר.‬
‫לא כל כך. נראה שהבגדים קצת לוחצים עליך.‬ ‫-באמת? כן.‬
‫מה חדש אצלך?‬ ‫-כרגיל.‬
‫כמו תמיד. אני מפקד במחלק הפשע.‬
‫עם צוות משלי כבר שנה. זהו.‬
‫מעולה. כל הכבוד.‬ ‫-תודה.‬
‫ואתה?‬ ‫-אני במטה הרובע השנים-עשר. מעולה.‬
‫זה נחמד.‬
‫מעולה. התחשק לי לחזור קצת למקורות.‬
‫לחזור לבסיס. זה מתגמל.‬
‫תספר לי?‬ ‫-מה?‬
‫את האישה של מי זיינת?‬ ‫-באיזה הקשר?‬
‫עזבת את מחלק הפשע כדי לחזור למטה?‬ ‫זו בטוח הייתה סנקציה משמעתית.‬
‫הרגע אמרתי לך שזה מתגמל מאוד.‬
‫כן?‬ ‫-יש עוד דברים חשובים חוץ מעבודה.‬
‫אני מבין.‬
‫לא כולנו אובססיביים לקריירה, אדוני המפקד.‬
‫כן?‬ ‫-לא, אני לא אומר שאתה כזה.‬
‫פשוט עבודה זה לא הכול בחיים.‬
‫יש גב' מונז' חוץ מאימא שלך?‬
‫עוד לא נולדה האישה שתגרום לי להתמסד.‬
‫כדאי לה להזדרז.‬ ‫יהיה ביניכם פער גילאים ענק.‬
‫אבל התבגרתי.‬
‫התפתחתי מחתול בר לזאב בודד.‬
‫לא רע.‬ ‫-מה איתך?‬
‫אותו דבר. טוב לי לבד. נהנה.‬ ‫-כן.‬
‫יופי.‬
‫טוב, איפה התובעת?‬
‫המחליף שלה היה פה,‬ ‫אבל הוא התעלף בגלל הגופה.‬
‫מה הסיפור של הגופה?‬ ‫-בוא תראה.‬
‫אין תעודת זהות. סיבת המוות לא ידועה.‬
‫והחצי השני שלו?‬ ‫-זה כל מה שמצאנו.‬
‫נניח לכם לסיים פה. תודה רבה.‬
‫נדבר בקרוב. שמחתי לראות אותך.‬
‫רגע, קח אותי לסיור במחלק הפשע.‬ ‫שמעתי שהמשרדים מדהימים.‬
‫אין שם משהו מיוחד.‬ ‫-שמעתי דברים טובים.‬
‫האמת היא ש…‬ ‫-תודה רבה. אני אשמח.‬
‫זה מקום גדול.‬
‫אבל קצת קר, לא?‬
‫זה פחות אינטימי מהמטה.‬
‫עוסמאן, התקשרו מתחנת סן ז'וליאן.‬
‫הם מצאו רגליים של גבר על מסילת הרכבת.‬
‫שמו קווין מרשל.‬ ‫-זה בשבילי.‬
‫מי זה?‬
‫סליחה. המפקח מונז', מטה הרובע ה-12.‬
‫בוקר טוב לכולם.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫הוא זה שדיווח על הגופה.‬
‫זה בטח סתם מישהו ששברו לו את הלב.‬
‫לא, מצאנו שני קליעים בירכיים שלו.‬ ‫-אז זה רצח. אני אטפל בזה.‬
‫מה?‬
‫תראה לי.‬
‫- שידור חי: סיפור משטרה‬ ‫דרישות התפקיד -‬
‫טוב. אעדכן את התובעת. תתקשרי לוולרן.‬
‫אהיה שם יומיים-שלושה.‬ ‫-בסדר.‬
‫מעולה. נתרחב אל מחוץ לפריז.‬
‫לא, אתה לא בא.‬ ‫זה מסוכן מדי. רגיש מדי.‬
‫אני לא יכול לסכן אזרחים. זו משימה חשאית.‬
‫זה הכול.‬
‫זה העוסמאן שאני מכיר. נועז, חסר מורא!‬ ‫הצוות המנצח חוזר לעניינים.‬
‫איזה צוות?‬
‫זו החקירה שלי. אל תעשה לי את זה.‬
‫זה לא הזמן.‬ ‫-בטח שכן. אני מצאתי את הגופה.‬
‫בכל מקרה, יש שני חצאים.‬ ‫כל אחד מקבל חצי. אין בעיה.‬
‫פרנסואה,‬ ‫אני עובד במחלק הפשע. אתה עובד במטה.‬
‫איך נשתף פעולה? אין לזה פרוטוקול בכלל.‬
‫זה התירוץ שלך? טוב.‬ ‫פעם היית פחות מקובע.‬
‫הבנתי. זה בגלל יסמין?‬ ‫-מה עם יסמין?‬
‫הקטע שהיה לי עם יסמין.‬ ‫-מה איתו?‬
‫היית משוגע עליה.‬
‫שטויות. היא הייתה ידידה טובה.‬
‫עוסמאן. תקשיב.‬ ‫-מה?‬
‫זה היה מספיק כדי שתיעלם לי לחלוטין.‬
‫נעלמתי לך? אתה צוחק עליי?‬
‫השארתי לך הודעות אחרי מבחן הפיקוד.‬ ‫מעולם לא חזרת אליי.‬
‫צחקת מכל הבדיחות שלה.‬ ‫היית נועץ בה מבטים. לא עשית צעד.‬
‫סליחה שלקחתי יוזמה.‬
‫חבל שזה לא היה חלק ממבחן הפיקוד.‬
‫היית עובר.‬ ‫-זה קטן מצדך.‬
‫לא, זה קטן.‬
‫לפחות אני לא נכווה מסבון המשתנות.‬
‫אתה משתין בקוד מורס. זה לא תקין‬‫.‬
‫לך לרופא.‬
‫עוסמאן.‬ ‫-לא אלווה אותך החוצה.‬
‫חכה לי!‬
‫לעזאזל…‬
‫עוסמאן. לעזאזל.‬
‫חכה. תודה שהיינו צוות לעניין.‬ ‫היינו שותפים אמיתיים. זוג. צמד.‬
‫היינו חברים טובים, ידידים, אחוקים.‬ ‫-יש לך עוד מילים נרדפות?‬
‫טוב, ואז דרכנו נפרדו. בגללי, בגללך…‬
‫בגללי?‬ ‫-אני אומר שזה לא משנה.‬
‫אתה זקוק לי.‬ ‫אתה לא יודע איך זה עובד מחוץ לפריז.‬
‫אתה צריך מישהו מהימן.‬
‫וזה אתה?‬ ‫-נולדתי בבורדו.‬
‫למדתי משפטים ברן.‬
‫יש לי דודנים במון דו ליונה, דוד באקס.‬ ‫אני מכיר את האזור.‬
‫פרנסואה, תסתכל על הפה שלי.‬ ‫אתה רואה שאני מדבר? אתה שומע את המילים?‬
‫אני נוסע, אתה נשאר.‬
‫אתה מרגיש את האוויר הצח?‬ ‫תראה את ההרים, את הצמחייה.‬
‫אנשים נוסעים לראוניון‬ ‫כשלא חסר לנו כלום בצרפת.‬
‫ראוניון שייך לצרפת.‬
‫כן, מה שתגיד.‬
‫תהיה חמוץ עוד הרבה זמן?‬
‫זה ילדותי לא להוציא מילה במשך שלוש שעות.‬ ‫-ילדותי?‬
‫אתה זה שהתקשרת לאבא שלך.‬ ‫"זה שהתקשרת"? באמת.‬
‫לא התקשרתי לאבא שלי.‬ ‫-אז למי?‬
‫לאימא שלי.‬ ‫-בבקשה.‬
‫היא מכירה את אשתו של הרמטכ"ל… תשמע,‬
‫ניסית, לא הלך, בוא נמשיך הלאה.‬ ‫-פרוטקציה.‬
‫סליחה?‬ ‫-פרוטקציה.‬
‫אני לא מוכן שתגיד את זה.‬
‫אתה לא מכיר את החיים שלי ואת הדרך שעשיתי.‬ ‫לא נולדתי בצד הנכון, בניגוד אליך.‬
‫תמשיך לדבר. זה מעניין.‬
‫זה לא קל להיות לבן, משכיל,‬ ‫ולהכיר אנשים במקומות הנכונים.‬
‫אה, כן?‬ ‫-כן, תצחק.‬
‫אין לנו מכסות ייצוג. אדם לאדם זאב.‬
‫ברור שהרבה יותר קל להיות שחור ועני.‬
‫זה מה שאמרתי?‬
‫טוב, מישהו אוסף אותנו?‬
‫אליס גוטייה, פקדת המשנה.‬
‫אליס? זה שם משנות ה-90.‬
‫היא צריכה להיות בת 25, 30.‬ ‫הנשים פה פחות מתוסבכות.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-טוב…‬
‫קשה לך עם בחורות. זו ההזדמנות שלך.‬
‫מי אמר? זה פשוט‬ ‫לא הדבר היחיד שיש לי בראש, בניגוד אליך.‬
‫יש לך בעיה. אתה צריך טיפול פסיכיאטרי.‬
‫הייתי אתמול. היה נחמד מאוד.‬
‫טוב, אליס לא מקבלת נקודות על דייקנות.‬
‫סליחה, חיכיתי לכם בצד השני.‬ ‫קניתי לכם קפה. אני אליס.‬
‫אליס גוטייה, נעים מאוד.‬ ‫-פרנסואה.‬
‫בפריז מקובל לתת שתי נשיקות.‬ ‫-פה לא.‬
‫פקד דיאקיטה,‬ ‫אני שמחה לעבוד איתך. שמעתי עליך הרבה.‬
‫נעים מאוד. גם אני. ‬
‫אני יכול לומר את אותו הדבר.‬ ‫זאת אומרת, כנ"ל.‬
‫כולי נרגש.‬
‫אתם באים?‬ ‫-כן. בואו נלך לארץ הפלאות.‬
‫אני מתלוצץ.‬
‫אז, מה אמרת?‬ ‫-כלום.‬
‫בדיוק, ידידי.‬
‫את מהסביבה?‬ ‫-טונון-לה-בן.‬
‫טוב-נון מאוד.‬
‫אילו מבנים ארכיטקטוניים עתיקים‬ ‫אפשר לראות בסביבה?‬
‫- מוסך מרשל -‬
‫מבחינת החנויות באזור, אנחנו מסודרים.‬
‫- לה מרסייז -‬
‫חסר פה רק "קבב מרין"‬ ‫ו"נרגילות ז'אן ד'ארק".‬
‫- קצביית ת'ורוברד -‬
‫זו עיר פטריוטית.‬ ‫-זה לא פטריוטיזם.‬
‫לא, אבל בשנים האחרונות‬ ‫ יש כאן הרבה סחר בסמים.‬
‫אנשים התחילו להעריך את החוק, הסדר והערכים.‬
‫הם רוצים מישהו קשוח שיבין אותם.‬ ‫-מישהו כמוהו?‬
‫זה הפשיסט ממפלגת "תחי צרפת".‬
‫- העיר שלנו, המאבק שלנו! -‬
‫כל ימני הוא פשיסט? למה לא "נאצי"?‬
‫תזכיר לי מה ההבדל ביניהם.‬ ‫-אז ככה, לידיעתך, פשיזם היא תקופה היסטורית‬
‫אפלה, אבל מעניינת תקשורתית.‬ ‫-די.‬
‫הבחור הזה שונא שחורים, ערבים, יהודים,‬
‫הומואים, את אירופה,‬ ‫את "מי טו", מוזיקת ראפ.‬
‫הכול! איך זה נקרא?‬
‫פטריוט טוב.‬
‫הפרצופים שלכם!‬ ‫-כמעט האמנו לך.‬
‫איפה נתחיל?‬
‫טוב.‬
‫עוד בחור שאיבד את הראש בגללך.‬
‫קווין מרשל, בן 26, גר עם אימא שלו.‬ ‫הואשם בסחר בסמים לפני כשנתיים,‬
‫ריצה שמונה חודשי מאסר.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫כן, הכול טוב.‬
‫אז הוא נפל מגשר, והרכבת חצתה אותו לשניים?‬
‫לא. חיתוך הגוף נעשה באמצעות מתכת חדה.‬
‫גרזן? מסור חשמלי?‬
‫לא, מעקה בטיחות שבור, כנראה.‬
‫עם זאת, זה לא מסביר‬
‫למה הפצעים חרוכים.‬
‫זה מטורף. הכול צרוב, כמו בייקון.‬ ‫זה פריך. צלוי.‬
‫אנחנו מחכים לתוצאות המעבדה הטוקסיקולוגית.‬
‫כן.‬ ‫-יש לנו שני פצעי ירי.‬
‫הוא נורה ממרחק של שלושה וחמישה מטרים.‬
‫כן, רואים את הפצע בבירור.‬
‫אחד מהקליעים נתקע בעצם.‬
‫זה 7.26 מ"מ.‬ ‫-כן.‬
‫אקדח ט"ט?‬ ‫-הנשק המועדף על סוחרים. אולי.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-נרקומנים מסתירים לפעמים את סימני הדקירות.‬
‫תקן אותי אם אני טועה, דוקטור.‬ ‫-כן.‬
‫הם מזריקים את הסמים ל…‬
‫אבל אין שם כלום.‬
‫תפסיק!‬ ‫-רק החזרתי למקום.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫זה פשוט מוזר. יש הרבה מרחב.‬ ‫-ברור, אנחנו בהרים.‬
‫שלום, אדוני.‬ ‫-שלום.‬
‫זירת פשע יפה. מסומנת היטב,‬
‫מוגנת, בלי זיהומים. היא מדוקדקת, נקייה.‬
‫כל הכבוד. כמו בפריז.‬
‫כן, אנחנו לא פחות טובים.‬
‫שלום.‬ ‫-אז מה יש לנו?‬
‫תוכל לדבר איתם?‬ ‫-למה אני?‬
‫זה ילך יותר מהר.‬ ‫אני הולך לתדריך עם פקדת המשנה.‬
‫למה שלא נעשה הפוך?‬ ‫-ככה.‬
‫"ככה" זו לא תשובה.‬
‫כי אני פקד, ואתה מפקח.‬
‫בסדר?‬
‫אתה נותן לי פקודה?‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫הבנתי.‬ ‫-זכותי. אני בכיר ממך.‬
‫שלום, חברים.‬ ‫-שלום.‬
‫היי. המפקח מונז', ממחלק הפשע של פריז.‬
‫טוב, אני לא מפריז במקור. כמוכם.‬
‫נראה שלא שמעו פה עדיין‬ ‫על ההתחממות הגלובלית.‬
‫יש לנו את האופנוע של מרשל?‬ ‫-לא, רק את הרגליים על המסילה,‬
‫סימני צמיגים, דם, ושברי זכוכית.‬
‫הוא נפל על מעקה הבטיחות ונפל?‬
‫הוא איבד שליטה באזור הזה.‬ ‫-יש פה חור של קליע.‬
‫בגלל זה הוא איבד שליטה.‬
‫הוא נורה כאן.‬
‫שני קליעי 7.62 מ"מ.‬
‫זה מסתדר עם עקבות הדם שנמצאו על הכביש.‬
‫מה שמוזר זה שהבחור שרדף אחריו‬ ‫עצר מיד אחרי שירה בו.‬
‫כדי לסיים את העבודה.‬
‫או כדי לטשטש את העקבות.‬ ‫כדי להשיג את האופנוע.‬
‫הוא כבד לאדם אחד.‬
‫הוא שכח פרט אחד.‬
‫הרכבת של שעה 9:52 לפריז.‬
‫הוא לא נחתך ממעקה הבטיחות.‬ ‫-לא. הוא נחתך מכבל המתח הגבוה.‬
‫בגלל זה הוא היה חרוך.‬
‫אני עולה.‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫מה יש?‬
‫יש עליי משהו?‬ ‫-לא. את… מעולה.‬
‫מה?‬
‫מצאתי שן.‬
‫הוא בטח איבד אותה בפגיעה.‬ ‫-לא היו חסרות לו שיניים.‬
‫לא?‬
‫זה אותו מקל הבחישה מקודם?‬
‫לא.‬
‫טוב, נלך? צריך לסיים עם הניירת.‬
‫רצינו לבקר את אימא של הקורבן.‬
‫נוכל לקבל רכב?‬
‫כן, אבל לא סיפרתי לה שהבן שלה מת.‬
‫זה בסדר. אנחנו נטפל בזה.‬
‫טוב. סילבן, תוכל לתת להם רכב?‬
‫טוב.‬ ‫-מה המספר שלך? 07 מה?‬
‫המספר שלי?‬
‫לחקירה.‬ ‫-מצטער שאני מיושן, אבל הוא מתחיל ב-06.‬
‫טוב, אז את המספר הזה.‬
‫טוב. אז 06…‬ ‫-כן.‬
‫39, 98,‬
‫32, 15.‬
‫תתקשרי אליי מתי שתרצי.‬ ‫-בסדר.‬
‫שלי הוא 06…‬
‫זה בסדר. אתם תמיד ביחד ממילא.‬
‫טוב. נתראה.‬ ‫-נתראה.‬
‫יש לי הרגשה רעה.‬ ‫-מה?‬
‫יש משהו מוזר בבחורה הזאת.‬
‫בגלל שהיא מעוניינת בי ולא בך?‬
‫כן, ברור.‬
‫תודה. יום נעים.‬
‫אתה רציני?‬
‫אתה מקנא?‬ ‫-מקנא במה?‬
‫בזה.‬
‫מקנא במה?‬ ‫-בזה.‬
‫יאללה.‬
‫לא.‬ ‫-אתה מקנא.‬
‫מה עוד יכול להיות?‬ ‫-אבל…‬
‫תסביר לי. אין לך תירוץ?‬
‫אני בן 37. אני זקן מדי לשטויות האלה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לוקח את הנשק שלי.‬ ‫-לא.‬
‫היא תיבהל. שים אותו בתא הכפפות.‬
‫זה בניגוד לפרוטוקול.‬ ‫-תראה.‬
‫קל.‬ ‫-כן, אבל בניגוד לפרוטוקול.‬
‫תבשר לה בעדינות.‬ ‫-ברור. אני יודע להיות רגיש.‬
‫שלום, גברתי. פקד דיאקיטה,‬ ‫מחלק הפשע של פריז. וזה המפקח מונז'.‬
‫גם ממחלק הפשע.‬ ‫-לא נכון.‬
‫זה קל יותר. לא צריך להסביר.‬
‫מה העניין?‬
‫אפשר להיכנס לרגע?‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫אני נכנס.‬ ‫-גם אני.‬
‫זוז אחורה.‬ ‫-למה אני?‬
‫ככה.‬ ‫-"ככה".‬
‫תודה.‬ ‫-איזה מצחיק אתה.‬
‫אפשר להשתמש בשירותים שלך?‬
‫כן. מכאן.‬ ‫-תודה.‬
‫בואי נדבר בסלון בינתיים.‬
‫לכי.‬
‫שב, בבקשה.‬
‫לא נורא. ככה זה בע"ח.‬
‫אז ככה, גב' מרשל…‬
‫יש לי חדשות טובות וחדשות רעות.‬ ‫-מצאתם את הבן שלי?‬
‫כן. אלה החדשות הטובות.‬ ‫-הוא בסדר?‬
‫סליחה. לא הייתי צריך להתחיל ככה.‬
‫קרה לו משהו?‬
‫כן. הוא נורה פעמים ברגל, אבל…‬
‫הוא לא יוכל ללכת שוב?‬
‫לא. הוא לא יוכל ללכת.‬
‫איך…‬ ‫-זה פרט שולי.‬
‫- פיטוכימיה - ספר הקורס -‬
‫- הצ'רי -‬
‫- מסיבת סטרפטיז -‬
‫רק תגיד לי שהוא בסדר.‬ ‫-את לא עוזרת.‬
‫טוב, נעשה ככה.‬ ‫כמו להוריד פלסטר, במכה.‬
‫קווין מת, גברתי. אני מצטער.‬
‫לא.‬ ‫-אני ממש מצטער.‬
‫לא!‬
‫-כן.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-לא!‬
‫לא!‬ ‫-תירגעי.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫תביא שקית.‬ ‫-למה?‬
‫יש לה קוצר נשימה. תנשמי דרך האף.‬
‫זה לא יכול להיות!‬
‫מה זה? לא!‬
‫מלוכלך!‬
‫מגעיל.‬
‫תנשמי עמוק.‬
‫בבקשה, גברתי.‬
‫תנשמי לתוך השקית.‬
‫זהו.‬
‫נעשה הכול כדי למצוא את מי שעשה את זה.‬
‫עדיין יש לזה את הריח שלו.‬
‫הוא היה ילד טוב,‬
‫אבל הוא תמיד הסתובב עם האנשים הלא נכונים.‬
‫תפסיק.‬
‫מי למשל?‬
‫היה לו חבר, נאדר.‬
‫המלשן.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫לא.‬ ‫-אנחנו מקשיבים, גברתי.‬
‫מה קווין עשה? הוא עבד?‬
‫הוא עבד בבית המרקחת.‬
‫אבל הוא פוטר.‬
‫הבוס שלו האשים אותו‬ ‫ שגנב תרופות כדי למכור אותן.‬
‫ואז הוא התחיל לבלות כל היום‬ ‫בסדנת העבודה, כפי שהוא קרא לה.‬
‫אני לא יודעת מה הוא עשה,‬ ‫אבל לפחות הוא היה שם,‬
‫איתי.‬
‫גברתי.‬ ‫-יהיה בסדר.‬
‫בואי.‬ ‫-זהו זה.‬
‫די.‬
‫אני יודע. אני יודע.‬
‫תפסיק.‬
‫אני כאן.‬
‫זהו זה.‬
‫עזוב.‬
‫זה נחמד.‬
‫תיזהרו לא להחליק על הלשלשת.‬
‫זה כאן.‬
‫תיזהרו מהכלבים. הם עצבניים.‬
‫אוסרס!‬
‫מספיק.‬
‫אני לא מחוסן לכלבת.‬
‫שטויות, הם ממש חמודים.‬
‫תראה. זה בסדר. באמת.‬
‫לא?‬
‫נכון? תראה.‬
‫הכלב הזה ממש רגוע.‬
‫שיט!‬
‫הם משוגעים?‬
‫מה זה?‬ ‫-כלבים יכולים להיות דו-קוטביים?‬
‫לא יודע. אני יודע שיש דובי קוטב.‬
‫קווין אימן אותם לתקיפה?‬ ‫-לא. הם מעולם לא יצאו מפתח הבית.‬
‫אין לי מפתח לכאן.‬
‫לא צריך מפתח.‬
‫או. מעבדה נחמדה.‬
‫כן, כימאי קטן.‬
‫לא רע, קווין.‬
‫טוב, ידידי.‬ ‫-מה כל זה?‬
‫מאורגן יפה.‬
‫טוב.‬
‫תרסיס לאף.‬ ‫-זה חתיכת צינון.‬
‫משתמשים באלה לייצור מתאמפטמין.‬ ‫הקריסטלים האלה.‬
‫למדת כימיה?‬
‫לא. צפיתי בסדרות.‬
‫קוקאין.‬
‫אוקסיקודון.‬ ‫-רגע.‬
‫אל תזוז.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫שולח את זה לידידה במחלק הסמים.‬
‫ליסמין? אתם עדיין מדברים?‬
‫מה אכפת לך?‬
‫כן. אתה לא כועס בגללה.‬
‫אני לא כועס עליך.‬
‫תפסיק לחפור לי על זה.‬ ‫-זה ממש מוסר כפול.‬
‫זו כמות שמספיקה לסוס.‬
‫שיט. הכלבים.‬ ‫-מה איתם?‬
‫הוא ניסה עליהם את המוצרים.‬ ‫הם שפני הניסיונות.‬
‫גב' מרשל?‬ ‫-כן?‬
‫את מכירה את האנשים‬ ‫שבנך הסתובב איתם בזמן האחרון?‬
‫הייתה איזו מישהי, ג'סיקה.‬
‫הוא נפגש איתה מדי פעם.‬
‫היא עובדת בבר.‬
‫רגע.‬
‫זה הבר הזה?‬
‫- מועדון הצ'רי‬ ‫מסיבת סטרפטיז -‬
‫- גו-גו - חניון מועדון הצ'רי -‬
‫חשפנות.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מבין שאולי נראה נשים ערומות?‬
‫אז מה?‬ ‫-אני רק מזהיר אותך.‬
‫אתה מעצבן.‬
‫יש לך טישו?‬ ‫-בשביל מה טישו?‬
‫אתה מדמם מהאף.‬ ‫-די.‬
‫שלום.‬ ‫-גברתי.‬
‫אנחנו עוד לא פתוחים.‬
‫אני חושב שכן.‬
‫ג'סיקה כאן?‬
‫סליחה, איפה חדרי ההלבשה?‬
‫שם.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב. אני הולך. אתה…‬
‫אתה הולך לחדרי ההלבשה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אתה מעצבן.‬
‫שלום.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫כן. משטרה.‬
‫רק רגע.‬
‫פרנסואה, בוא.‬
‫לך אתה.‬
‫למה?‬ ‫-עדיף ככה.‬
‫אתה מתוסבך.‬ ‫-מה?‬
‫אתה מתוסבך.‬ ‫-קדימה.‬
‫יש לך בעיה.‬ ‫-איזה בעיה? לך.‬
‫ג'סיקה?‬
‫המפקח מונז'. מחלק הפשע של פריז.‬
‫מה זה, מצעד?‬
‫זה בקשר לקווין מרשל.‬
‫מה הוא עשה?‬ ‫-הוא מת.‬
‫הוא נרצח.‬
‫ידעתי שככה זה ייגמר.‬
‫תמרח לי על הגב?‬
‫אם את רוצה.‬
‫אין בעיה.‬
‫זה בסדר? הידיים שלי לא קרות מדי?‬ ‫-לא.‬
‫אני צריך שתענה לי.‬
‫אם אתה לא עונה, זה משעמם.‬
‫ככה זה עובד.‬ ‫אני שואל שאלות ואתה עונה.‬
‫אתה מזכיר לי איזו בדיחה, אדוני השוטר.‬ ‫-או, הוא מדבר! וגם פנית אליי בנימוס.‬
‫זו בדיחה על…‬
‫איך קוראים לזה…‬
‫גבר שחור.‬
‫התחלה טובה.‬ ‫-הוא נכנס לבר עם תוכי.‬
‫הברמן רואה אותו ואומר:‬ ‫"ואו! הוא מהמם! מאיפה הוא?"‬
‫נו? מאיפה?‬
‫והתוכי עונה: "מאפריקה".‬
‫מאפריקה!‬
‫אה, התוכי אומר את זה.‬ ‫-כן!‬
‫בדיחה טובה. גזענית, אבל טובה.‬
‫גזענית?‬ ‫-כן, נגד שחורים.‬
‫לא.‬ ‫-שוואיה. כלומר, קצת.‬
‫בלי ערבית, אני לא רוצה להתגרות בך.‬ ‫אבל היא גזענית.‬
‫טוב. קווין מרשל.‬
‫אני לא מדבר עם מהגרים ממוצא שמדרום לסהרה.‬
‫ואני בדרך כלל לא מדבר עם מניאקים גזעניים.‬
‫בוא נעשה מאמץ בכל זאת.‬
‫שמעת אותי?‬
‫טוב. עכשיו מותר לי.‬
‫השתגעת?‬
‫היה לנו כיף בהתחלה.‬
‫קווין הוא בחור חמוד,‬ ‫למרות הכלבים המופרעים שלו.‬
‫כן.‬
‫אבל כל הדברים שהוא ייצר…‬
‫סליחה. הוא גם סחר?‬
‫כן, עם החבר שלו, המלשן.‬
‫המלשן?‬
‫נאדר.‬
‫"המלשן" זה הכינוי שלו.‬
‫הוא עובד בלייזר טאג בקניון.‬
‫הם רבו‬ ‫כשהוא גילה שקווין התחיל לייצר בעצמו.‬
‫העסקים התחילו לפרוח.‬
‫הוא סחר במועדונים,‬
‫במסיבות…‬
‫אני אעשה את התחת.‬
‫תודה.‬ ‫-בשמחה.‬
‫קדימה!‬
‫נפגשנו לפני… שבועיים, בערך?‬
‫הוא היה ממש מתוח,‬ ‫כאילו שהוא פחד ממשהו.‬
‫פרנסואה!‬
‫והוא אמור להיות המפקד.‬
‫לעזאזל, האידיוט הזה!‬
‫הבחור הזה פסיכי לגמרי!‬
‫חכה. אתה תראה. לא סיימתי!‬
‫אני בא!‬
‫איזה אידיוט…‬
‫יש סיבה שזה בניגוד לפרוטוקול.‬
‫לעזאזל!‬
‫שיט!‬
‫לעזאזל!‬
‫שיט!‬
‫אזהרה ראשונה! ידיים על הראש!‬
‫היי…‬
‫אזהרה שנייה.‬
‫שיט.‬
‫הוא מת.‬
‫- סקיוריטק -‬
‫זה מוזר. לא מגיב לכאב, לא מתעייף.‬
‫הוא היה על סמים.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫מה? זה נכון.‬
‫בסדר, אז הוא כיסח אותך. קורה.‬ ‫לא צריך להמציא תירוצים.‬
‫ועוד הכול בגלל בדיחה. בטעם רע, נכון, אבל…‬
‫לא בטעם רע. גזענית. זה שונה.‬
‫בבדיחה המקורית יש קוף.‬
‫אתה סתם רגיש מדי.‬
‫ומה עם זה?‬
‫- כושים והומואים, תסתלקו -‬
‫גם עכשיו אני רגיש מדי?‬
‫איזה עיר מחורבנת, בחיי.‬
‫תראה מה זה.‬
‫אפילו החלון!‬
‫החלון? האמת…‬
‫למה אנשים עושים כאלה דברים?‬ ‫למה לשבור חלון?‬
‫מילא "כושים", אבל "הומואים"?‬
‫תחזור על זה?‬ ‫-מה?‬
‫שמעתי מה שאמרת.‬ ‫-לא הבנת אותי.‬
‫לא, לא הבנתי. תן לי את המפתחות, בבקשה.‬
‫אה, שיט.‬
‫בטעות הנחתי אותם מתחת לאוטו.‬
‫הנחת אותם מתחת לאוטו?‬ ‫-כן!‬
‫קארל מילר.‬ ‫אין עליו כלום חוץ משלילת רישיון.‬
‫הוא עבד בחברת אבטחה בשם "סקיוריטק".‬
‫נלך לבקר אותם.‬
‫היה לו את הקעקוע הזה על הצוואר. מוכר לך?‬ ‫-לא.‬
‫ידידינו מהבירה.‬
‫שלום. אני פקד מרסייה, נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-אנחנו מחכים לתוצאות הנתיחה.‬
‫אני מקווה שסיבת המוות תהיה התקף לב.‬
‫אתה אומר שזו הייתה הגנה עצמית?‬ ‫-הוא תקף אותי.‬
‫מילולית ופיזית. מה עוד צריך?‬
‫הוא היה ממש חזק.‬ ‫-לא חזק, על סמים.‬
‫היה איזה ילד שהשתולל במסיבת רייב לא מזמן.‬
‫טריפ רע.‬ ‫נדרשו שלושה גברים כדי להשתלט עליו.‬
‫נשווה את תוצאות הבדיקה של קארל‬ ‫למה שמצאנו אצל קווין.‬
‫טוב, תשמעו, שתי גופות ביומיים‬ ‫זה הרבה מעבר לממוצע שלנו.‬
‫אז תפסיקו עם ספירת הגופות,‬ ‫ותגמרו עם זה כמה שיותר מהר, ובדיסקרטיות.‬
‫כאלה אנחנו.‬
‫אני דיסקרטי, ו…‬ ‫-הוא גומר מהר? אני לא מופתע.‬
‫טוב, גוטייה, תעדי הכול.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫הוא מתבלבל בין סגנית למזכירה.‬
‫יש לי את אותה בעיה.‬ ‫-באמת?‬
‫מבחינתי, סגן הוא יותר כמו סוג של מפקד שני.‬
‫התוצאות של קווין.‬ ‫מצאו שאריות של קוקאין וקנביס.‬
‫כמו רוב הילדים כאן.‬
‫הוא לא סוחר ולא נרקומן, אלא הטבח.‬
‫אפרופו טבחים, אתה לא רעב?‬
‫סקיוריטק בטח סגורים כבר.‬
‫מה טעים במטבח המקומי?‬
‫זה מעולה.‬ ‫-ממש טעים.‬
‫אי אפשר לבקר בעיר בלי לטעום קרוזייט.‬
‫זו מנה נדיבה.‬ ‫-זה פריך, אבל גם רך.‬
‫ממש טעים!‬
‫אני אוכל כמו חזיר.‬
‫פחדתי שהשילוב של נקניקיות,‬ ‫פסטה וגבינת רקלט יהיה כבד מדי.‬
‫אבל הוא ממש לא.‬
‫לא. אתה יודע מה? זה מתוחכם.‬
‫אין להם שמנת. יש "יוּגורט".‬
‫יש להם מה?‬
‫"יוּגורט".‬ ‫-יוֹגורט!‬
‫יוּגורט.‬ ‫-לא, יוֹגורט.‬
‫יש שורוק ב-י'.‬ ‫-לא.‬
‫איך את אומרת את זה?‬ ‫-יוֹגורט.‬
‫באמת?‬ ‫-בבקשה.‬
‫תמיד אמרתי "יוּגורט". ‬ ‫-אז תגיד "יוֹגורט".‬
‫שתי הצורות מקובלות.‬ ‫-איפה שמעת את זה?‬
‫ב"צוֹרפת"? בזמן שאכלת "קוֹראסון"?‬
‫אולי נזמין דג "סלומון"?‬
‫אפשר להזמין גם "המבונגר".‬ ‫-ניקח את השאריות "הבית".‬
‫טוב, סיימתם?‬
‫אליס, למזוג לך? אפשר לקרוא לך אליס?‬
‫בשמחה, לשניהם.‬
‫תגידי, אליס…‬
‫סליחה.‬
‫מה אישה כמוך…‬ ‫-סליחה.‬
‫עושה בתפקיד הזה?‬
‫מה זה "אישה כמוני"?‬
‫לוהטת.‬
‫סליחה?‬
‫צריך לקרוא לילד בשמו.‬
‫אליס היא בחורה מהממת.‬ ‫זה לא פשע לומר את זה.‬
‫אתה ממש מעצבן.‬
‫משפחת וייר!‬
‫מה שלומכם?‬
‫אדוני ראש העיר.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫ערב טוב, מה שלומכם?‬ ‫-טוב.‬
‫כן, מצוין.‬
‫זה ראש העיר שלכם.‬ ‫-זה הבית השני שלו פה, מילולית.‬
‫המסעדה בבעלותו, כמו הרבה מבתי העסק כאן.‬
‫הבנתי. ברונר סיטי.‬
‫כשהכלכלה המקומית קרסה, הוא קנה הכול,‬
‫ויצר אלפי מקומות עבודה,‬ ‫אז כשהוא רץ לראשות העירייה…‬
‫גברתי הסגנית.‬ ‫-אדוני ראש העיר.‬
‫גברתי הצעירה, סליחה. שלום.‬ ‫-כן.‬
‫אדוני ראש העיר.‬ ‫-אל תקום.‬
‫אתם החבר'ה מפריז?‬ ‫-כן.‬
‫אתם כאן בקשר למוות של מרשל?‬
‫חדשות מתפשטות מהר.‬ ‫-ילד מסכן. זה נורא.‬
‫נורא. לכן אני עובד קשה כל כך.‬
‫כדי שלצעירים כאן יהיה עתיד,‬ ‫רחוק מאלימות ומסחר בסמים.‬
‫בכל מקרה, אני מקווה שתמצאו את האשמים.‬
‫אל תשכחו ליהנות מהאזור.‬
‫אני רואה שכבר התחלתם ברגל ימין.‬ ‫-כן.‬
‫אני ממליץ לכם‬ ‫לשתות עם זה כוס שארטרז תוצרת בית.‬
‫מיקאל? שלוש כוסות.‬
‫אתם מכירים את האזור?‬ ‫-לא, אבל אנחנו מרגישים בבית.‬
‫העיר נקייה.‬
‫מאוד מזמינה.‬
‫ביקרתי כאן לפני כמה שנים.‬
‫הייתי כאן עם סבתא שלי,‬
‫שהלכה למרחצאות חמים.‬
‫זה היה קסום בעיניי. מה, מה יש?‬
‫מרחצאות זה דבר מגניב. למה אתם צוחקים?‬
‫אני לא צוחק.‬ ‫-תסלח לו.‬
‫טוב, שיהיה לכם ערב נפלא. רבותיי.‬
‫תודה. ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫ממש נחמד, לא? ראש העיר בא למסעדה…‬
‫כן. תודה, מיקאל.‬
‫בחיי… כוס ליקר אחת וטפיחה קטנה על הגב,‬ ‫ואתה תצביע גם להיטלר.‬
‫טוב, לחיי האיחוד של פריז והפריפריה.‬
‫לחיים.‬
‫זה זוועה, החור הזה.‬
‫סליחה.‬
‫אכלתי יותר מדי.‬ ‫-מפתיע, בהתחשב ביכולת השליטה העצמית שלך.‬
‫לא הייתי צריך לאכול עוגיות לוטוס עם הקפה.‬
‫- מלון צרפת -‬
‫קינמון מנפח אותי.‬
‫הגענו.‬
‫זו בדיחה?‬ ‫-זה מה שהתקציב שלנו מאפשר.‬
‫מעולה. תודה רבה.‬
‫ותודה על הערב. היה מעולה.‬
‫הכול מעולה.‬
‫אני אוציא את התיקים.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫אני עייף. יאללה.‬
‫כן.‬ ‫-בוא.‬
‫נתראה מחר.‬ ‫-נתראה.‬
‫תיכנס.‬ ‫-לא, תיכנס אתה.‬
‫אמרת לי להיכנס.‬ ‫-אתה אמרת לי.‬
‫לא משנה.‬
‫אפשר לעזור לכם?‬
‫הזמנו שני חדרים, על שם דיאקיטה ומונז'.‬
‫דיאקי…‬
‫…טה.‬
‫כן.‬
‫כן. חדר זוגי.‬
‫לא. אנחנו שניים,‬
‫אז אנחנו צריכים שני חדרים.‬
‫יש לי חדר זוגי. לשני אנשים.‬
‫עזוב. תן לי חדר נוסף, בבקשה.‬
‫אנחנו מלאים.‬
‫מלאים עד אפס מקום. בגלל הכנס…‬
‫מלאים.‬
‫טוב.‬
‫כן, ברור.‬
‫זה בסדר שאשן ליד החלון?‬
‫אם פופוליזם הוא הקשבה לאזרחים‬
‫וניסיון לשפר את חייהם,‬ ‫אז כן, אני פופוליסט,‬
‫ואני גאה בזה.‬
‫אילו מסרים אנחנו מעבירים לאומללים האלה?‬
‫"בואו לארץ שלנו. אנחנו יכולים לקבל אתכם."‬
‫זה שקר!‬
‫הדברים היחידים שממתינים להם כאן‬ ‫הם עוני ומצוקה.‬
‫בואו נפסיק לנפנף מול עיניהם‬ ‫בחלום שאין לנו דרך להגשים להם.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫טוב, בסדר, מצטער.‬
‫סליחה.‬
‫זהו. מרוצה?‬ ‫-מרוצה ממה?‬
‫אתה לא ישן לידי ככה. אני אומר לך.‬
‫למה לא?‬ ‫-ככה.‬
‫כי מה?‬ ‫-ככה.‬
‫אה, כן. ה"ככה" המפורסם.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אני לא יכול להירדם אם אני לא ערום.‬
‫והשארתי את החולצה.‬
‫נראה לך שאתה לבוש בגלל שיש לך חולצה?‬ ‫הביצים שלך חשופות!‬
‫אתה כמו נודיסט בסופר!‬
‫מה אתה מקשקש?‬
‫אתה פוחד שאעורר אצלך איזו תשוקה חבויה?‬
‫כן. לך תביא את התחתונים שלך ותלבש אותם.‬
‫בבקשה.‬
‫אתה חייב ללמוד להתרגל לגוף האנושי.‬
‫הגוף שלי בסדר גמור.‬
‫הבעיה היא הגוף הערום שלך לידי.‬
‫אם זו לא הדחקה…‬
‫מה שתגיד.‬
‫אנחנו בסדר עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫פרנסואה.‬
‫תודה.‬
‫הולך טוב לחברות האבטחה הפרטיות.‬
‫אתה כועס?‬
‫מה קרה?‬
‫היית צריך לאכול ארוחת בוקר.‬ ‫היה נקניק מעושן.‬
‫זה נותן אנרגיה.‬ ‫-שינה נותנת לי אנרגיה.‬
‫האף שלך עושה רעשים מוזרים.‬ ‫אתה צריך לראות רופא.‬
‫זה האף של משפחת מונז'. הוא בסדר גמור.‬
‫תוצאות הבדיקות של קארל הגיעו.‬ ‫אמפטמינים וסטרואידים אנבוליים.‬
‫כמו אצל קווין.‬ ‫-בבקשה. הוא היה על סמים.‬
‫והוא כיסח אותך.‬
‫בגלל שהוא לקח סמים.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, כן.‬
‫- סקיוריטק‬ ‫קבלה, מבקרים/משלוחים -‬
‫עוסמאן.‬
‫עוסמאן!‬
‫החבר'ה פה הם הקולגות של קארל.‬
‫אז סמים או לא סמים, אלה אותם טיפוסים.‬
‫כן, אז?‬
‫אז לדעתי עדיף שאני אוביל הפעם‬ ‫ושתישאר מאחור.‬
‫נימנע מפרובוקציות מיותרות כמו ב"צ'רי".‬
‫אילו פרובוקציות מיותרות?‬
‫אה, כן!‬
‫המכות.‬
‫אתה חושב?‬ ‫-זה בטוח יותר.‬
‫אתה צודק.‬
‫טוב.‬
‫שלום, שרירנים.‬
‫אל תיתנו לנו להפריע לכם.‬ ‫אנחנו רק מהמשטרה.‬
‫נכון. השוטרים המעצבנים הגיעו.‬
‫באנו לדבר עם האחראי.‬
‫ידעתי שזה מה שתגידו.‬
‫שאף אחד לא יזוז.‬
‫אנחנו רוצים לדבר עם האחראי.‬
‫לא אמרת "אזהרה ראשונה".‬
‫נכון, סליחה. אזהרה ראשונה.‬
‫צריך להגיד את זה קודם.‬ ‫-מאוחר מדי.‬
‫זה בסדר, אתה יכול לזוז.‬
‫גוראן יורדיק. אני האחראי. מה אתם רוצים?‬
‫הינה הוא! הבוס.‬
‫תסרוק את המקום בזמן שאנחנו מדברים.‬ ‫-אבל…‬
‫נעים מאוד.‬
‫סליחה. זוז הצידה.‬
‫זהו. גם אתה. תן לעבור.‬
‫השם "קארל מילר" אומר לך משהו?‬ ‫-אני מכיר אותו, אבל לא ראיתי אותו היום.‬
‫יש לו איזה תיק?‬ ‫-תגיד לי אתה.‬
‫מקום שהוא מאחסן בו את החפצים שלו.‬ ‫-כן. משם.‬
‫פרנסואה, חדר הלוקרים.‬
‫קווין מרשל.‬
‫לא. לא מכיר.‬
‫ברור שלא.‬
‫ו"כושים והומואים, תסתלקו" אומר לך משהו?‬
‫לא, אבל זו תהיה התחלה טובה.‬
‫זה אוויר ההרים הצח,‬ ‫או שכולכם מפוצצים בסמים?‬
‫טוב…‬
‫אפשר לבקש מהם לעשות בדיקות שתן. הם ישמחו.‬
‫יש כוסות ליד מכונת הקפה.‬
‫שלום.‬
‫בבקשה.‬
‫מה זה הסמל הזה שיש לכולכם?‬
‫זה? זה הסמל של בני קלוביס.‬ ‫-מה זה?‬
‫קבוצת דיון. אנחנו מדברים בינינו, ו…‬
‫מנהלים דיונים סביב ערכים משותפים.‬
‫נשמע מעולה. שילוב בין מועדון קריאה‬ ‫ל"פשיסטים אנונימיים".‬
‫פרנסואה, הכול בסדר?‬ ‫-כן, הכול טוב.‬
‫טוב, נראה לי שכדאי שתלכו עכשיו.‬
‫למה? אנחנו לא נהנים?‬
‫נכון שחסר פה קצת צבע.‬
‫יש פה רק גוונים של לבן.‬
‫לבן בוהק.‬
‫לבן אפרפר.‬
‫מה עוד?‬
‫אה, אוף-וייט, פעמיים.‬
‫לבן ורדרד! תיזהר.‬ ‫כדאי שתקפיד על מקדם הגנה גבוה.‬
‫אנחנו בהרים.‬
‫השמש פה זה מכה.‬
‫תגיד, בחור,‬ ‫יש לך צו שמתיר לך לעצבן אותנו ככה, או…‬
‫"בחור"?‬ ‫-לא חשבתי כך.‬
‫תעיפו את הליצן הזה מפה.‬
‫לא לזוז!‬
‫אזהרה ראשונה.‬
‫רואה, עוסמאן? זה לא מסובך.‬
‫יש לקארל לוקר. ומה היה בפנים?‬
‫אקדח ט"ט.‬
‫טוב, אז קארל היה לקוח של קווין.‬
‫הם הסתכסכו ויישבו את המחלוקת‬ ‫על הגשר שמעל לתחנת הרכבת.‬
‫כן.‬ ‫-ובני קלוביס?‬
‫העובדה שיש להם דעות שונות משלך‬ ‫לא הופכת אותם לפושעים.‬
‫לקארל היה טנדר. השברים שהיו על הכביש‬ ‫וסימני הצמיגים תואמים לרכב.‬
‫כנ"ל לגבי הקליעים. אימתו שזה כלי הרצח.‬
‫בום. לפנים.‬
‫ברכותיי.‬
‫השיטות שלכם קצת חפוזות,‬ ‫אבל בהתחשב בתוצאות…‬
‫גם את, גוטייה.‬
‫תודה, המפקד.‬
‫המחמאה הראשונה שקיבלתי בשנה וחצי. תודה.‬
‫מטורף איך שהזמן טס.‬
‫אני מגיעה לפריז בעוד חודש. אדבר איתכם.‬
‫עוסמאן?‬ ‫-מה?‬
‫אעדכן אותך.‬ ‫-כן, מעולה.‬
‫הם הולכים, ככה סתם?‬
‫חוץ מחוש אופנתי מזעזע, אין לנו כלום עליהם.‬
‫אקפיץ אתכם לתחנה.‬
‫אל תגיד לי שאתה מאוהב.‬
‫היא חמודה, אבל יש עוד המון דגים בים.‬
‫טיפלת בזה כמו מקצוען.‬
‫נדפקנו.‬ ‫-הכול משחק.‬
‫אתה לוקח את זה יותר מדי ברצינות.‬ ‫-לא ייתכן שאלה רק קארל וקווין.‬
‫זה נקי מדי.‬
‫הנשק היה בלוקר שלו.‬ ‫-כל אחד היה יכול לשים אותו שם.‬
‫קארל, למשל.‬ ‫-או בני קלוביס.‬
‫קארל הוא האשם האידיאלי.‬ ‫הוא כבר לא יכול לדבר.‬
‫התיק נסגר, כולם חוזרים הביתה.‬
‫לא חקרנו את כל הכיוונים.‬
‫לאן זה? הרכבת מגיעה בעוד שתי דקות.‬
‫לא דיברנו עם המלשן.‬
‫- לייזר טאג -‬
‫שלום.‬ ‫-היי. באתם לשחק?‬
‫לא, אנחנו מחפשים את נאדר. הוא כאן?‬
‫המלשן.‬ ‫-הוא בפנים.‬
‫הוא באמצע משחק.‬ ‫אדוני, אתה לא יכול להיכנס!‬
‫אדוני, עצור!‬
‫חברים, אני מקווה‬ ‫שהאפודים שלכם סגורים היטב.‬
‫זה עדיין לא.‬
‫בכל פעם שאחד מחברי הקבוצה שלכם נורה,‬ ‫אתם מאבדים עשר נקודות.‬
‫הפרה של כללי הבטיחות‬ ‫תגרור סילוק מיידי מהמשחק.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫כן!‬
‫צאו!‬
‫משטרה.‬ ‫-שיט.‬
‫בוא הנה!‬
‫נאדר!‬
‫נאדר! בוא הנה!‬
‫מה אתה עושה? עמדתי לתפוס אותו!‬
‫מכאן!‬
‫חכה!‬
‫בן זונה!‬
‫נאדר!‬
‫אין לנו נעליים מתאימות!‬
‫די! עזוב אותי!‬
‫נאדר!‬
‫תירגע!‬
‫היי!‬
‫משטרה!‬
‫צא מהרכב!‬
‫אתה עיוור או מה?‬
‫משטרה! עצור!‬
‫מה אתה רוצה? לא עשיתי כלום!‬
‫תפוס אותו!‬
‫זוז!‬ ‫-עצור!‬
‫אמרתי לך לחסום אותו!‬
‫תחסום אותו בעצמך!‬
‫קדימה, תפוס אותו! לעזאזל! מה אתה עושה?‬
‫משטרה!‬
‫לא עשיתי כלום!‬
‫משטרה!‬ ‫-אנחנו מהרשויות, לא?‬
‫אם אתה תעצור, אני אעצור.‬
‫זה מספיק. תחזור הנה! לא אתן לך להימלט!‬
‫נאדר! לא אתן לך להימלט.‬
‫זה לא אני!‬
‫אתה תפגע באנשים חפים מפשע!‬
‫זהירות! סליחה, גברתי.‬
‫סליחה. זה מחליק.‬
‫נאדר, תחזור הנה!‬
‫אל תעשה שטויות! משטרה! נאדר!‬
‫זהירות!‬
‫אדוני, מאחוריך! משמאל!‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫זהירות!‬ ‫-היי!‬
‫נאדר!‬
‫פנו דרך!‬
‫הוא זורק עליי דברים!‬
‫היי!‬
‫תאכל את זה!‬ ‫-נאדר! לא אתן לך להימלט!‬
‫אתה דפוק או מה?‬
‫משטרה!‬
‫שיט!‬
‫כמעט תפסתי אותו! מה אתה עושה?‬
‫אתפוס אותו ליד דגני הבוקר.‬ ‫אתה תלך לכלי בית.‬
‫בחייך.‬ ‫-נקיף אותו!‬
‫קדימה, לך!‬
‫זוזו מהדרך!‬
‫משטרה! פנו דרך!‬
‫זוזו!‬
‫טוב. זוזו אחורה, בבקשה.‬
‫אין מה לראות פה. תמשיכו בקניות.‬
‫יש מכירת חיסול במאפייה. קדימה.‬
‫אתה מכאיב לי!‬ ‫-בוא, או שאגרור אותך.‬
‫סליחה. לא הייתי צריך לברוח,‬ ‫אבל אני תמיד מסתבך כשאני מדבר עם המשטרה.‬
‫וזה מכניס אותי לצרות ועושה לי בושות.‬
‫למה קוראים לך "המלשן"?‬
‫בגלל זה.‬ ‫-ספר לי על קווין מרשל.‬
‫סחרת איתו. זה היה יותר מדי? נבהלת?‬
‫לא. זה היה בגלל החבר'ה שהוא הסתובב איתם.‬
‫בני קלוביס?‬ ‫-אתה מכוון אותו.‬
‫באמת. טוב, אלה היו בני קלוביס?‬
‫כן.‬ ‫-בבקשה.‬
‫הרגע אמרת את זה.‬
‫הם חושבים שהם שוטרים,‬ ‫מנסים לנקות את השכונה.‬
‫כן, זו בעיה.‬ ‫-הם לא נורמליים!‬
‫פחדנו לצאת מהבית. ‬ ‫אפילו קווין נבהל והתקשר למשטרה.‬
‫קווין נבהל?‬
‫מה המשטרה עשתה?‬ ‫-בא איזה שוטר‬
‫שהבטיח לעזור לו. הוא היה מפקד משטרה.‬
‫יש לך את השם שלו?‬ ‫-מורבייה.‬
‫לא, לא מורבייה…‬ ‫-מרסייה?‬
‫שוב? אתה מעצבן.‬ ‫-אנחנו כבר שם, מה עוד אתה צריך?‬
‫פקד מרסייה?‬ ‫-כן, זהו!‬
‫אתה רציני עכשיו? אתה צוחק עליי?‬ ‫-מה?‬
‫אמרת "פקד".‬ ‫-אתה אמרת "מרסייה".‬
‫הוא לא אמר "פקד".‬
‫הוא ניסה להיזכר בשם.‬ ‫-לא צריך לריב.‬
‫"פקד" זה פרט שולי.‬ ‫-זה לא פרט שולי!‬
‫יש פה רק פקד אחד!‬ ‫-מילא רשלנות, אבל הטיית חקירה…‬
‫אל תריבו! זה בוודאות היה פקד מרסייה!‬ ‫אני בטוח!‬
‫קווין התקשר אליו כמה פעמים.‬
‫אז קווין התקשר לפקד. ואז?‬
‫ואז הוא מת.‬ ‫-כן.‬
‫והפקד לא הזכיר את זה בכלל.‬
‫לא אמר כלום?‬ ‫-זה לא מוזר?‬
‫לא.‬ ‫-כן!‬
‫לא. זה לא הפקד. הוא סתם שכח.‬
‫שכח?‬ ‫-כן.‬
‫ואתה מתלונן על הטיית חקירה?‬
‫מה? בסדר.‬
‫אתה פקד?‬ ‫-אינשאללה.‬
‫מה?‬
‫תיזהר.‬ ‫-לא, אני…‬
‫תיזהר, טוב? תיזהר.‬
‫עוף מפה.‬
‫עד ערמומי במיוחד.‬
‫טוב.‬
‫- המשטרה הלאומית‬ ‫משמעת, ערכים, מסירות -‬
‫זה מטופש להשאיר את המפתחות מתחת למגן השמש.‬
‫מי יגנוב פה מכונית?‬
‫אנחנו.‬
‫גם אם הוא שותף לפשע, אין לנו סמכות פה.‬
‫אתה מבין שאנחנו כבר לא במסגרת החוק?‬ ‫-אנחנו החוק.‬
‫התחלנו. גניבת רכב משטרה, מעקב ללא הרשאה.‬
‫בית נחמד יחסית לפקד.‬
‫פרמיות.‬
‫פקדים מקבלים פרמיות, לא?‬
‫בבקשה.‬
‫שלום, רבותיי.‬
‫שלום, אדוני ראש העיר.‬ ‫-כן.‬
‫אדוני ראש העיר.‬
‫אני מניח שאתם לא בתפקיד,‬
‫בהתחשב בכך שהחקירה שלשמה נשלחתם נסגרה?‬
‫מרסייה דיווח לך כמו ילד טוב?‬
‫הפקד מרסייה הוא חבר ותיק שלי.‬
‫אנחנו דנים בהרחבת תחנת המשטרה.‬
‫אני לא בטוח שזה נוגע לכם.‬ ‫-טוב. רואה?‬
‫הטון שלך לא מוצא חן בעיניי.‬ ‫-קווין מרשל.‬
‫הוא סיפק למיליציה שלך ויטמינים?‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-החבר'ה שלך הפחידו אותו.‬
‫אז הוא התקשר למרסייה,‬ ‫במחשבה שהוא יגן עליו.‬
‫הוא לא ידע שמרסייה הוא חלק מהחבורה.‬
‫אז קווין חוסל.‬
‫תפסיק, עוסמאן.‬ ‫אני מתנצל בשמו, אדוני ראש העיר.‬
‫אני טועה?‬
‫אני חש כעס בקולך, אדוני הפקד.‬
‫אני מבין.‬
‫אני מייצג את כל מה שאתה מתעב.‬ ‫משרת הציבור, בדיוק כמוך,‬
‫שהשיג הצלחה, מבלי להתלונן,‬
‫בלי לחפש תירוצים כשהוא נכשל,‬
‫בלי לבקש דבר מאף אחד.‬
‫אדם לבן,‬
‫המדכא הנצחי.‬
‫אתה מבין, אני דווקא מחבב אותך.‬
‫אני יכול לדווח לממונים עליך‬ ‫על ההתערבות הבלתי מוצדקת הזו,‬
‫שנמצאת מחוץ לגבולות הסמכות שלך.‬
‫עשיתי את המחקר שלי עליך,‬ ‫תודות לחבריי בממשלה.‬
‫קריירה טובה.‬
‫כן. קריירה טובה.‬ ‫-כן.‬
‫עם נטייה קלה לאי-ציות.‬
‫אני לא בטוחה שהאפליה המתקנת‬ ‫תגן עליך עוד הרבה זמן, אדוני הפקד.‬
‫אתה רואה?‬
‫אפליה מתקנת.‬
‫ומה איתך, הוא מרתק אותך, מה?‬
‫הזכר האפריקאי הגדול.‬ ‫-הא?‬
‫ואתה, הזעיר-בורגני הדקדנטי המבוית.‬
‫הצד הפראי שלו.‬
‫עשוי לבלי חת.‬
‫הוא שולט בך, ואתה אוהב את זה.‬
‫קודם כול, "בורגני דקדנטי"…‬ ‫ו"נשלט", אני לא רואה את זה.‬
‫ומה אם אני אוהב‬ ‫להישלט על ידי גבר גדול ושחור?‬
‫שחום-עור. כושי. מקורזל. גנגסטר.‬
‫סליחה, אני יכול לקבל דברים מסוימים,‬ ‫אבל זה כבר מוגזם.‬
‫מה הבעיה שלך? העור המבריק שלו?‬
‫השרירים הבולטים? היהירות שלו? התחת המפוסל?‬
‫תדע לך שישנו יחד אתמול, והוא היה מבולבל.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מגונן עליך.‬
‫אז תפסיק!‬
‫בינתיים, אתם בסך הכול‬ ‫עובדי ציבור זוטרים מפריז,‬
‫שמנסים לקפוץ מעל הפופיק.‬
‫אז…‬
‫אם הקריירות שלכם חשובות לכם,‬
‫לכו הביתה לפני שאגיש נגדכם תלונה על הטרדה.‬
‫עצה ידידותית.‬
‫נתראה בקרוב, ידידי.‬
‫טוב. נסיעה טובה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-מה?‬
‫לא הייתי מבולבל!‬
‫לא?‬ ‫-ותלך לפניי.‬
‫אתה מסתכל לי על התחת?‬ ‫-בחייך.‬
‫איפה אתה עכשיו, מרסייה?‬
‫אני יכול לנהוג, אתה יודע.‬
‫מרסייה דיבר עם קווין לפני שמת.‬ ‫יעופו על זה במדור לחקירות פנים.‬
‫אתה קרוב מדי. הוא יראה אותנו.‬ ‫-אל תדאג, אני יודע איך לעקוב.‬
‫אם נחפור קצת נמצא את השם של ברונר.‬
‫העדים שלנו הם חשפנית וסוחר סמים.‬
‫נגד ראש העיר…‬
‫אסור לנו להרפות ממרסייה.‬ ‫הוא כרטיס הכניסה שלנו לבלגן שלהם.‬
‫עכשיו אתה מלווה אותו, לא עוקב.‬
‫הוא יעיף אותנו לתהום!‬
‫תעיף אותם!‬
‫תחסל אותם!‬
‫תעשה משהו, לעזאזל!‬ ‫-מה?‬
‫אין לך אקדח?‬
‫נכון.‬
‫תפסיק לזוז!‬
‫הוא עדיין שם?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו זזים יותר מדי.‬
‫שיט.‬
‫תאיץ!‬ ‫-אני בפול גז!‬
‫זה רכב משטרה, לא מכונית מרוץ!‬
‫זבלים.‬
‫במכוניות מרוץ יש את זה?‬
‫קדימה. אחת…‬
‫שתיים… שלוש!‬
‫שיט! עצור את האוטו!‬
‫עצור את האוטו!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, ואתה?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫כן, הכול בסדר?‬ ‫-כן, יס.‬
‫מצאת משהו?‬ ‫-דיברתי עם החבר'ה מהמעבדה.‬
‫ו…?‬ ‫-המתאמפטמין שהחרמתם היה פרוויטין.‬
‫זה מה שהנאצים לקחו במלחמה.‬
‫את צוחקת?‬ ‫-לא.‬
‫כדי שהחבר'ה לא יתמכרו,‬
‫הוסיפו לזה עוד חרא‬ ‫כמו קוקאין או אוקסיקודון,‬
‫וזה פרוויטין.‬
‫הסוף לתשישות ולכאב.‬
‫זה מה שהבחור ההוא לקח.‬ ‫לא יודעת איפה מצאתם אותו, אבל זה מדאיג.‬
‫היי, יס! זה פרנסואה.‬
‫פרנסואה מונז'.‬ ‫-אתה שם עם מונז'?‬
‫כן, אני אסביר.‬ ‫-מה נשמע?‬
‫הכול טוב, אבל…‬
‫תפסיק.‬ ‫-אני יכול להגיד שלום.‬
‫אמרת שלום. אני באמצע שיחה פה.‬
‫סליחה. אסביר אחר כך.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה. נתראה.‬
‫שיט.‬
‫אתה צודק.‬ ‫הם לא סתם חבורת פשיסטים עצבניים.‬
‫זה צבא מחורבן.‬
‫מה הבעיה שלכם?!‬ ‫-זה רק אנחנו.‬
‫נסביר לך הכול.‬
‫אמרתי לך שצריך להדליק את האור.‬
‫כן, סליחה.‬ ‫-כן.‬
‫נבהלת.‬ ‫-כן, קצת.‬
‫נוכל לדבר?‬
‫השאלה האמיתית היא "למה".‬ ‫למה ברונר עושה את זה?‬
‫יש לו את הצבא שלו, הוא שולט בשכונות.‬
‫הוא מחסל את מי שיודע יותר מדי, כמו קווין.‬ ‫-או כמונו.‬
‫זה לא רק כדי להשליט סדר בעיר.‬
‫בגלל זה הוא נבחר.‬
‫כדאי שנגלה את הסיבה, ומהר.‬
‫לא נפצח את זה הערב.‬ ‫אסדר לכם את הספה הנפתחת.‬
‫אכפת לכם לחלוק מיטה?‬ ‫-ממש לא.‬
‫אנחנו רגילים.‬
‫זה מוזר, אבל אתה יודע‬ ‫מה חשבתי קודם, כשהיינו ברכב?‬
‫שמזמן לא הרגשתי בבית ככה.‬
‫וזה היה איתך.‬
‫רציתי להתנצל על הסיפור עם יסמין.‬
‫עזוב את זה.‬
‫לא, צדקת.‬
‫קינאתי בך ובהצלחה שלך.‬
‫ניסיתי לנקום בך בדרך היחידה שהכרתי.‬
‫זו לא הייתה שעתי היפה ביותר. אני מתנצל.‬
‫טוב.‬
‫זה כל מה שיש לך לומר?‬
‫כן.‬
‫אתה לא רוצה להתנצל, למשל?‬
‫להתנצל על מה?‬ ‫-תגיד לי אתה.‬
‫בחיי, אתה מעצבן.‬
‫טוב. גם אני מתנצל. זהו. אתה מרוצה?‬
‫על מה?‬
‫על מבחן הפיקוד.‬
‫זה נכון שסיננתי אותך.‬
‫כעסתי בגלל יסמין.‬
‫עכשיו כשאמרת את זה,‬ ‫אני חושב שאצליח לסלוח לך יום אחד.‬
‫אנחנו מתקדמים. זה טוב.‬
‫אתה יודע מה אני חושב?‬
‫שאני נכשל שוב ושוב במבחן הפיקוד‬ ‫כדי לעשות דווקא לאבא שלי.‬
‫אתה עברת. לא ייתכן שהוא כזה קשה.‬
‫אעמיד פנים שלא שמעתי את זה, בסדר?‬
‫אתה צודק. זו פסיכולוגיה בגרוש.‬
‫אני נותן לך את אליס. אני פורש מהמרוץ.‬
‫פורש מהמרוץ?‬ ‫נראה לך שאני צריך את האישור שלך?‬
‫דפוק.‬
‫לילה טוב, בנים.‬
‫רואה? לעזאזל, אתה מעצבן.‬
‫לילה טוב!‬
‫פרנסואה, ‬
‫אל תוריד את התחתונים.‬
‫מדהים כמה אנחנו דומים.‬ ‫אנחנו אוכלים את אותה ארוחת הבוקר בדיוק.‬
‫מדהים.‬ ‫-כן.‬
‫לא סתם תותים בדבש.‬
‫תותים מעמק הדורדון, דבש מפרחי שיטה.‬ ‫את לא חושבת שזה סימן?‬
‫מה השעה?‬
‫לא הערת אותי.‬ ‫-ישנת.‬
‫ואתה מעיר רק אנשים שלא ישנים?‬
‫סליחה. הכול טוב?‬
‫כן, מעולה.‬
‫אני ופרנסואה דיברנו.‬
‫על מה?‬ ‫-על הצעד הבא.‬
‫מסוכן מדי לתקוף את ברונר ישירות.‬
‫צריך למצוא נקודת תורפה.‬ ‫-אתם תישארו כאן. זה בטוח.‬
‫אני אוציא את כל התיקים שקשורים אליו,‬ ‫ואז נעבור עליהם ביחד.‬
‫טוב. זה מה שנעשה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אתה מעדיף לעבוד עם הראש ולא עם הרגליים.‬
‫אלך להתקלח.‬
‫אתה רואה? גם אני לא צריכה לקבל רשות.‬
‫אני מאוכזב. לא חשבתי שהיא כזאת קלה.‬
‫שנלך?‬ ‫-לעשות מה?‬
‫הוא מתכונן למלחמה. צריך לברר נגד מי.‬
‫אתה מעדיף לשבת פה ולאכול קרקרים?‬
‫טוב. גם אני חשבתי על זה.‬
‫ומה עם אליס?‬ ‫-מסוכן מדי.‬
‫לא כדאי לערב אותה בזה.‬
‫בוא נראה מה היה לנו.‬ ‫הפרת פרוטוקולי חקירה…‬
‫אנחנו מנסים להפוך אותה לרשמית.‬
‫גניבת רכב משטרה…‬ ‫-אנחנו המשטרה.‬
‫ועכשיו פריצה.‬
‫כן. זה נכון.‬
‫שיט!‬
‫אוסרס!‬
‫מכאן.‬
‫אוסרס, מספיק.‬
‫איזה כלב טיפש. לא מבין שום דבר.‬
‫אתה נשאר בחוץ. אתה יודע.‬
‫אם יש לך בעיה עם זה, דבר עם הבעלים שלך.‬
‫אני אלך למעלה, אתה למטה?‬ ‫-למה?‬
‫ככה.‬ ‫-למה לא להפך?‬
‫כי אני כבר פה.‬ ‫-אבל אין כאן כלום.‬
‫לא שם, שם למטה.‬ ‫-"שאמלֶה מאטה"?‬
‫שם, למטה!‬ ‫-אני לא דובר אפריקנית.‬
‫שם, למטה!‬
‫נטלי, אני לא סובלת את הכלב הזה.‬ ‫אני אדאג שירדימו אותו.‬
‫הכלב הזה ממש סתום.‬ ‫-חמוד?‬
‫המורה לפסנתר תכף מגיעה.‬ ‫לך לתרגל סולמות.‬
‫אני לא מבין.‬
‫לעזאזל.‬
‫דבר עם הפה.‬
‫תשמיע קול.‬ ‫-סליחה.‬
‫אתה תלך לשם,‬ ‫אני אלך לשם, וניפגש פה כשנסיים.‬
‫באיזה קומה?‬
‫מאיפה?‬ ‫-לא יודע, מאיפה שיצאת.‬
‫יש קומה אחת מתחת, ושתיים מעל.‬
‫אחת מתחת לזו שאתה נמצא בה כרגע,‬ ‫ועוד אחת מעליי.‬
‫שלוש מתחת ושתיים מעל. בסדר.‬
‫נתראה.‬
‫איך נכנסת?‬ ‫-יש עוד דלת.‬
‫נו?‬ ‫-כלום.‬
‫ואתה?‬ ‫-כלום.‬
‫פספסנו משהו.‬
‫שיט. ברונר.‬ ‫-מה איתו?‬
‫הזה שלו.‬
‫לא ראית את המקל שלו?‬ ‫-לא הסתכלתי.‬
‫הוא היה מסיבי.‬ ‫-אתה פסיכי.‬
‫הוא החזיק אותו ביד!‬ ‫-אתה ממש חולה נפש.‬
‫בטח יש פה שולחן ביליארד.‬
‫יש פה חדר עם שולחן ביליארד. פספסנו חדר!‬
‫לא רע. כל הכבוד. אתה צודק.‬
‫פרנסואה?‬ ‫-כן.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני בא.‬
‫אני רואה אותך.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫לבנאדם יש מאורת גברים.‬ ‫-יש לו מה?‬
‫מאורת גברים. מקום משלו.‬
‫בנאדם עם כזה טעם לא יכול להיות כזה גרוע.‬
‫מסגד.‬
‫בר נרגילות. בית כנסת.‬
‫מרכז מהגרים.‬
‫הכול כאן. שעת ההתחלה,‬
‫שעת הביצוע, היעד…‬
‫זה מה שקווין גילה.‬
‫הפרויקט הגדול שהבהיל אותו.‬
‫התקפות מתואמות.‬
‫הכול יוצא לפועל בשעה 17:00.‬
‫באיזה יום?‬
‫כן, אליס. סליחה שברחנו ככה. ‬ ‫זה גרוע משחשבנו.‬
‫תגייסי את כל התגבורת שאפשר,‬ ‫ותפגשו אותנו בבית הדפוס "לפרנק".‬
‫בסדר, אעשה זאת.‬
‫אני לא יכול לשלוח לה את המיקום בג'י-פי-אס‬ ‫בלי מספר הטלפון שלה.‬
‫אני לא יכול להסביר.‬ ‫אשלח לך את המיקום בגי'-פי-אס. נשיקות.‬
‫"נשיקות"?‬
‫זה נפלט לי.‬
‫הגענו.‬
‫תודה.‬
‫מאוד נוח.‬
‫הרגע הגיע, ידידיי!‬
‫אחיי!‬ ‫-כן!‬
‫הגיע הרגע לכתוב‬ ‫עמוד חדש בהיסטוריה המשותפת שלנו.‬
‫זה הזמן להפיח חיים בעולם החדש שלנו!‬
‫כן!‬
‫עולם שבו לא נחיה יותר בפחד…‬
‫אדם גדול.‬
‫בגלל שהפחד והבושה‬
‫חייבים לעבור לצד השני!‬
‫כן!‬
‫אתם לא מפלצות!‬
‫לא!‬ ‫-אתם תנועת התנגדות!‬
‫גיבורים!‬
‫ואתם לא…‬
‫אנחנו לא לבד!‬
‫לא!‬
‫כל חברינו מאירופה, אבל גם מניו זילנד,‬
‫רוסיה וארה"ב,‬
‫הם בדיוק כמונו.‬
‫מלאי תקווה והתנגדות!‬
‫אבל ההתנגדות לבדה כבר לא מספיקה.‬
‫הגיע הזמן לתקוף.‬
‫כן!‬
‫כן! לתקוף!‬
‫ניצוץ אחד יספיק‬ ‫כדי לגרום לכולם להבין שזה אפשרי.‬
‫הניצוץ הזה יהיה אתם!‬
‫בעוד שעות ספורות, כל ערוצי הטלוויזיה‬
‫יבינו את האמת הבלתי מעורערת:‬
‫שהמדינה הזו שייכת לנו!‬
‫כן!‬
‫הם רבים. לא נוכל לעצור את כולם.‬
‫לא. במיוחד אם הם יתפזרו.‬ ‫צריך לדאוג שכולם יישארו פה.‬
‫שיט. אין קליטה.‬
‫"שחררי עצמך, צרפת‬
‫בני עמך יהיו אדונים לגורלם‬
‫סלקי מעלייך את מחרחרי הריב‬
‫לא נכרע תחת עולכם‬
‫שחררי עצמך, צרפת‬
‫יורשי ההיסטוריה שלך וגורלך‬
‫לובן נשמתך"‬
‫אני אחשוב על משהו.‬ ‫תדאג שכולם יישארו בפנים.‬
‫למה אני?‬ ‫-ככה.‬
‫"ככה" למה?‬
‫כי אני לא נראה כמו אחד מהחבר'ה של ברונר.‬
‫ואני נראה כמו פשיסט?‬
‫לא! אבל אתה לא שחור.‬
‫אני לא שחור?‬
‫אתה שחור?‬ ‫-לא.‬
‫נו?‬ ‫-טוב. רק כשזה מתאים לך.‬
‫מה זאת אומרת "כשזה מתאים לי"? אתה לא שחור!‬ ‫-אלך לבד.‬
‫לבד?‬
‫זה מכאן.‬ ‫-אני יודע. אני לא נכנס לשם בידיים ריקות.‬
‫אני מאלתר עם מה שיש.‬
‫אם המצב יסתבך,‬ ‫מילת הקוד היא השם ש'ך. טוב?‬
‫"השמ-שכה"?‬ ‫-כן.‬
‫זו מילת קוד מוזרה. יש לך משהו פשוט יותר?‬
‫לא, זה השם שלך. עוסמאן.‬
‫אז בקיצור, אתה תקרא לי.‬
‫זו לא מילת קוד.‬ ‫-זו כן.‬
‫לא.‬ ‫-אני בחרתי את אותה, אני יודע שזו מילת קוד.‬
‫אם אתה אומר "עוסמאן", אתה קורא לי.‬ ‫-מה שתגיד.‬
‫סליחה, באמת.‬ ‫חשבתי שיחמיא לך שבחרתי בשם שלך.‬
‫אז אני אמור להודות לך?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, תודה, פרנסואה.‬
‫בבקשה. טוב, להתראות.‬
‫או "שלום".‬ ‫-למה "שלום"?‬
‫די, זו לא פרידה סופית. אל תדאג.‬
‫אני פה.‬
‫מה הזבל הזה עושה פה?‬
‫עוד הפעם!‬
‫בראבו, גברתי.‬ ‫יש לך קול מקסים. יופי של ויברטו.‬
‫המפקח מונז', העקשנות שלך גובלת בטיפשות.‬
‫כן?‬ ‫-אני מתאר לעצמי שבן זוגך בסביבה?‬
‫נפרדנו. זרקתי אותו.‬
‫חשבתי על זה.‬
‫אני חושב שאני אחד מכם עכשיו.‬ ‫מקומי כאן ביניכם.‬
‫איך ממשיכים מפה? יש מבחן יכולת פסיכולוגי?‬
‫לא, לא פסיכולוגי. פיזי?‬
‫יש לי הרבה נכסים. אני לבן.‬
‫הוטבלתי לנצרות. לא יודע אם זה נזקף לזכותי.‬
‫זה בטח שווה משהו. קתולי זה טוב, לא?‬
‫אני שונא כל דבר מיובא.‬
‫אפריקני, אסייתי,‬
‫ערבי, כמובן, זה בסיסי,‬
‫חוץ מהאוכל.‬ ‫-טוב, מספיק.‬
‫אם תעשו צעד אחד, כולנו נתפוצץ. הבנתם?‬
‫תוריד את זה.‬ ‫-תירגע.‬
‫יש!‬
‫את לבד?‬ ‫-כן. ופרנסואה?‬
‫הוא בפנים. בואי נעצור את זה, ו…‬
‫עצור.‬ ‫-מה את עושה?‬
‫למה לא נסעת? היה יכול להיות הרבה יותר קל.‬
‫איימו עלייך?‬ ‫-אתה חושב שהם הרעים?‬
‫זו לא את.‬ ‫-לא, זו לא אני.‬
‫לא אליס המתוקה‬ ‫שנדלקה על השוטר הפריזאי הגדול.‬
‫הבחורה החמודה ומלאת האנרגיות?‬ ‫אתה באמת כל כך עיוור?‬
‫אתה לא קולט?‬
‫שום דבר לא ישתנה בגלל עוד כמה פטרולים ‬ ‫ומשחקי כדורגל לילדי השכונה.‬
‫ברונר צודק. צריך להתחיל מאפס.‬
‫לפתוח דף חדש.‬ ‫-ולהרוג חפים מפשע?‬
‫טוב, כן. קדימה.‬
‫זה מרגיע אתכם.‬
‫מספיק!‬
‫לך הביתה, בוגד!‬
‫תן לי את זה!‬ ‫-זהירות!‬
‫תשמרי על הקול היפה שלך!‬ ‫-קדימה!‬
‫ממש משכת אותי באף.‬
‫רק אמרתי לך את מה שרצית לשמוע.‬
‫מה יש? אתה לא מכה נשים?‬
‫כולנו נתפוצץ בגללה.‬
‫בגללך כולנו נתפוצץ.‬ ‫-תן לי את זה!‬
‫זה לא מחובר!‬ ‫-זה מזויף!‬
‫עוסמאן! בלי שטויות.‬
‫היי!‬
‫לא תשנה את מהלך ההיסטוריה! אתה אפס!‬
‫כן.‬
‫אני מוכן למות למען המטרה, אבל לא פה.‬ ‫מצידי שיהיה במנזר או במזללה,‬
‫אבל לא אמות באיזה בית דפוס ישן. עוסמאן!‬
‫עוסמאן!‬ ‫-קוראים לי.‬
‫לא סיימנו, אני ואת.‬
‫עוסמאן!‬
‫בן זונה!‬
‫עוסמאן!‬
‫"השם שך'"!‬
‫זוזו!‬
‫חבורת…‬ ‫-מאחוריך!‬
‫עצור! תן לי להיכנס!‬
‫פרא אדם!‬
‫אחרי כל מה שעשינו למענכם! לך הביתה!‬
‫תפסיקי, גברת, אני נוהג!‬ ‫-כושי!‬
‫את צריכה לצאת.‬
‫כושי!‬
‫את משוגעת?‬
‫הם בכל מקום!‬
‫גנב!‬ ‫-זו בדיחה? היא פסיכית!‬
‫בוא, מהר! מה אתה עושה?‬
‫לאן הוא הלך?‬ ‫-לא יודע.‬
‫לא ראית אותו?‬ ‫-לא יודע…‬
‫הייתי עסוק בהגנה עצמית!‬
‫קח פה שמאלה.‬
‫נתפוס אותו מאחור.‬
‫קדימה.‬
‫אתה רואה אותו?‬ ‫-לא.‬
‫מה הרעש הזה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫שיט!‬
‫זהירות!‬
‫איפה הוא? אתה רואה אותו?‬
‫לכאן!‬
‫איפה הוא?‬ ‫-שם!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-סלק אותו! תעיף אותו!‬
‫קדימה!‬ ‫-אני לא יכול!‬
‫אני לא יודע איפה הוא. תבדוק, אני נוהג.‬
‫אוי לא… שיט!‬
‫איפה אליס?‬ ‫-עם ברונר.‬
‫מה?‬ ‫-כן. אסביר אחר כך.‬
‫אתה רואה אותם?‬
‫לא. אין אף אחד.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫אמרתי לך שהיא מוזרה.‬
‫אני לא רואה אותם.‬
‫- שוויץ -‬
‫לא. ניסע לנקודת האפס.‬
‫- ואלרן -‬
‫שוויץ! הם נוסעים לשוויץ.‬
‫קדימה!‬
‫שיט.‬
‫אלה הם.‬
‫אתה חגור?‬ ‫-לא.‬
‫תחגור.‬
‫למה?‬ ‫-תחגור.‬
‫היא תקועה.‬
‫נו כבר!‬
‫שם!‬ ‫-הם פה!‬
‫הם ירדו עכשיו. זהירות מהרכב!‬
‫זהירות!‬
‫אני לא רואה אותם. תאיצי.‬
‫זהירות!‬
‫שיט! הם יורדים.‬
‫יותר מהר!‬
‫הם מתקרבים, מהר!‬ ‫-זה הכי מהר שיש!‬
‫כבשים!‬
‫כבשים מחורבנות!‬ ‫-הן בכל מקום.‬
‫מה הן עושות פה? באמת!‬
‫הם באים! מהר!‬
‫זהירות, שם!‬
‫תסטי!‬ ‫-שיט, איפה השוטרים?‬
‫מולך!‬
‫קדימה, תלחץ. ‬
‫- אין קליטה -‬
‫תלחץ!‬
‫מה אתה עושה, עוסמאן?!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אתה פסיכי!‬
‫מה הייתי אמור לעשות?‬ ‫-כל דבר חוץ מזה.‬
‫אני אזעיק עזרה, בסדר? אל תדאגי.‬
‫זוזו! עופו מפה!‬
‫עוסמאן! הוא פה.‬
‫- התחל ספירה לאחור‬ ‫אישור -‬
‫זהו זה! ניצוץ אחד, ‬
‫והפתיל נדלק!‬
‫- מופעל -‬
‫יש לנו שלוש דקות!‬
‫משטרה! כולם לצאת מהבניין!‬
‫כולם לצאת, יש פצצה! קדימה!‬
‫קדימה, לצאת!‬
‫צאו החוצה!‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-צאו!‬
‫צאו! אתם לא יכולים להישאר פה!‬
‫יש פצצה!‬
‫יש פצצה! איך אומרים את זה באפריקנית?‬
‫איזו שפה אפריקנית?‬ ‫-דרומית, צפונית, לא משנה.‬
‫אבדוק למעלה.‬ ‫-לא. אני אקריב את עצמי.‬
‫זה לא ימחק את הסבל‬ ‫שאבותיי גרמו לאבותיך, אבל לא נורא.‬
‫זה לא הזמן לזה!‬ ‫-זה אף פעם לא הזמן לזה.‬
‫מכאן!‬
‫צאו. יש פצצה.‬
‫קדימה, צאו מהבניין!‬
‫יש פצצה! כולם לצאת!‬
‫קחו את הילדים! מהרו!‬
‫מהרו. אין זמן.‬
‫צאו!‬
‫מהר!‬ ‫-יש פצצה!‬
‫יש פצצה. מה הוא עושה?‬
‫קדימה, מכאן.‬
‫יש פצצה!‬
‫קדימה!‬ ‫-כולם לצאת!‬
‫כולם לצאת מהבניין, בבקשה!‬
‫צאו! יש פה פצצה!‬
‫הכול פנוי.‬ ‫-נשארו 20 שניות. לא נצליח לצאת.‬
‫תראה!‬ ‫-זו נפילה של 20 מטר.‬
‫חייבים לנסות. בוא!‬
‫קדימה!‬
‫אני לא רוצה למות. לא ככה. לא איתך!‬
‫היי.‬
‫סליחה.‬
‫לא הייתה לי דרך לדעת.‬
‫חתיכת זבל.‬
‫בני קלוביס יצטרכו למצוא פיהרר חדש.‬
‫או "פיהררית".‬
‫אתה צודק. אמרת "פיהררית"?‬
‫"פיהרריה"?‬ ‫-כן, לא רע.‬
‫"פיהרינה"?‬ ‫-נשמע כמו סוג של פרי הדר.‬
‫טוב, "פיהררית". אתה צודק.‬
‫מה נגיד לקולגות שלנו?‬ ‫-לא יודע.‬
‫החלטנו לטייל קצת באזור בסוף החקירה.‬
‫כן. ורכב שנסע במהירות חסם לנו את הדרך.‬
‫כן.‬
‫ומפני שהרגשנו…‬ ‫-צורך עז למלא את תפקידנו…‬
‫כן…‬ ‫-נענינו לו.‬
‫כרעם ביום בהיר,‬
‫אנטואן ברונר, ראש מפלגת "תחי צרפת",‬
‫הואשם בקשירת קשר עם אנשי העולם התחתון‬
‫בכוונה לבצע פעולות טרור.‬
‫האסון נמנע‬ ‫בזכות התערבותם של שני שוטרים מפריז.‬
‫פעם נוספת,‬
‫כוח המשטרה פעל‬ ‫להגנה על ביטחון האזרחים שלנו.‬
‫אני רוצה להודות במיוחד‬ ‫ליחידות של מחלק הפשע של פריז,‬
‫שלכבוד הוא לי לעמוד בראשן.‬
‫אני רוצה להודות לשר הפנים,‬
‫שבאירוע זה‬‫…‬
‫תמיד מראיינים את האנשים מהמשרד.‬
‫מה הטעם לעבוד‬ ‫אם אף פעם לא רואים אותנו? זה מרגיז.‬
‫למה אמרת שאתה לא רוצה למות איתי?‬
‫כי אין לי שום רצון למות.‬
‫לא. אמרת:‬ ‫"אני לא רוצה למות, לא ככה, לא איתך".‬
‫למה "לא איתי"?‬ ‫-ככה.‬
‫"ככה" זו לא תשובה.‬ ‫-אה, זו לא תשובה?‬
‫לא.‬ ‫-טוב.‬
‫למה לא איתי?‬
‫מהבחינה הזו שאני לא חשוב. אני לבד.‬
‫זה לא נורא. אבל אתה אבא. יש לך בן.‬
‫זה לא יהיה הוגן שתמות ביחד איתי.‬
‫למה לא אמרת את זה ככה?‬ ‫-הכול התפרק סביבנו,‬
‫זה משפט ארוך,‬
‫אז נתתי לך את הגרסה המתומצתת.‬
‫אלה שטויות.‬ ‫-אתה לא מאמין לי.‬
‫התכוונתי לזה שאתה לא חשוב. אתה גם אדם טוב.‬
‫ואתה לא לבד.‬
‫יש לך אותי. ולי יש לא רק את איב.‬
‫יש לי גם אותך.‬
‫טוב.‬ ‫-מה אמרת אז?‬
‫צוות לעניין? שותפים אמיתיים?‬
‫יש לך עוד מילים נרדפות?‬
‫אתה ממש סנטימנטלי מאז הלילה שלנו במלון.‬
‫אתה כזה דביל.‬
‫אתה צודק.‬
‫יהיה נחמד‬ ‫לראות את אלה שעושים את העבודה בשטח.‬
‫למה, יש לך קשרים בטלוויזיה?‬
‫יש לי משהו יותר טוב.‬
‫- משרד הפנים -‬
‫- המשטרה הלאומית -‬
‫גנב!‬
‫מחויבות.‬
‫משמעת.‬
‫מצוינות.‬
‫אומץ.‬
‫נתינה.‬
‫יושרה.‬
‫כוח.‬
‫המשטרה הלאומית מגייסת.‬
‫הפכו את חייכם להרפתקה. הצטרפו אלינו.‬
‫קאט!‬
‫-זה היה מושלם!‬
‫נשתמש בזה. תודה.‬
‫מעולה. מושלם!‬
‫יפה מאוד. לי זה עובד.‬
‫אפשר לעשות עוד טייק בשבילי?‬ ‫-נראה לי שאין לנו זמן.‬
‫אפשר לעבור לסצנה 50?‬
‫אתה פה? אהבת את זה?‬ ‫-כן.‬
‫לא רע, מה?‬
‫מצאו גופה של אמריקאי‬ ‫על פסגת מגדל אייפל. אתה בא?‬
‫אני לא יכול. יש לי עוד סצנה אחת לצלם.‬
‫סליחה. כן, ברור שאני בא.‬
‫רק אוריד את האיפור.‬ ‫-כן.‬
‫זה לא סיפור, רק מייק אפ וקצת גלוס.‬
‫זה יהיה זריז.‬
‫קצת מה?‬ ‫-גלוס.‬
‫זה מייפה את עור הפנים.‬ ‫-זה לא מעט גלוס.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אז אצטרך לצלם שוב את הסצנה.‬
‫רגע, הינה הוא.‬ ‫-מחלק הפשע של פריז!‬
‫נו?‬ ‫-לא רע.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬