Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Procházíme celou chudinskou čtvrť? - Budovy jsou propojené.
Přišli jsme z Větrné růžice,
pak prošli Konvalinkou.
Přiblblý názvy. Žádná konvalinka tu není.
Věř mi. Mí předci jsou Tuaregové.
Tudy.
Byl jsem i skaut.
Delta 1 základně.
Potřebujeme vaši pozici.
Jsme v chodbách vedoucích do dalších chodeb. Ousmane, kde jsme?
Šli jsme doprava, doleva, modré dveře, a teď jdeme doprava,
doprava, zelené dveře.
- Tady. - Zelené dveře.
Zatkneme nejhledanějšího muže v Evropě?
Ne.
Pozdě.
- Je tam někde dole Diaz? - Jo.
- Co zavolat ostatní? - Ne. Ne, dokud ho nenajdeme.
Takovej prcek, jak Timothée Chalamet, ale ošklivější.
Schovával se tři roky. Musí na tom dělat.
Kde seš, prcku?
Kde se schováváš?
Jak se tu dnes cítíme?
Říkám, jak se tu cítíme?
Je tu obrovský
Jordan Diaz!
Neslyším vás! Rozjeďte to!
Timothée zestárnul!
- Jak stará je ta fotka? - Tři roky.
To bude účesem.
Střih může vše změnit.
Pořád nechceš volat ostatní?
Pět vítězství!
- Slyšíte mě? - Kurva.
Pořádně zatleskejte mýmu bráchovi Diazovi!
Zatleskejte muži večera!
Zatleskejte zápasu!
- Užili jste si to? - Jo!
Běžte všichni domů. Bereme hvězdu do vazby.
Budova je obklíčena. Hrajme férově.
V klidu, Jordane. Běžte domů.
Nechovej se jako bys sem patřil.
Chceš se rvát? Jdeme se rvát.
- Zavolej ostatní. - Cože?
Co?
Zavolej ostatní.
Tak jo, lidi. Je to tady. Rychle.
Běžte!
No tak! Běžte!
Vidíš, šli jsme doprava…
Bylo to doprava, doleva.
- Modré dveře. - Doleva.
- Ne, byly to modré. - Ty jsou šedé!
Nakopej mu prdel, Ousmane!
Policie!
Policie! Ruce vzhůru! Co je to?
- Odpadky. - Zahodit!
Plasty jsou vlevo!
Přísahám, že je třídím.
- Chlapi, to není on. - Jdeme!
Recyklační policie se s tím nepáře.
Policie! Běžte!
Ruce vzhůru!
Policie!
Nikdo ani hnout!
- Přesně tak, nepustím tě. - Pusť mě!
Pozdě. Tak.
- Ani hnout! Vstaň! - Postarejte se o něj.
Ty, s tím mikrofonem!
Pojď sem. Řekni nám, kdo vyhrál.
- Dnešní vítěz je… - Policie!
Policie.
Ne. Dnešní vítěz je…
- Dnešní vítěz je… - Policie!
- Policie!
Policie!
Poručíku Monge.
Momentálně jste zástupce velitele na oddělení ve 12. policejním okrsku.
- No, zástupce… - Nejste?
- Jsem spíš druhý velitel. - Zástupce.
- Jo. - Dělal jste zkoušky na komisaře.
Třikrát. Tři neúspěchy.
Nevidím je jako neúspěchy.
Pět žádostí o převelení na kriminální oddělení,
protiteroristické, k ochrance. Bez úspěchu.
Chcete něco říct?
Jak řekl Amin Maalouf:
„Láska je živena trpělivostí stejně jako touhou.“ Krásné.
- Znáte ho? - Mluvím o vaší kariéře.
- Ano. - Víte, proč jste tu?
- Ne. - Ovšem, že víte.
Lžete, abyste zjistila pravdu.
- A jaká je pravda? - To mi musíte říct vy.
- Tohle není výslech. - Určitě?
- Odmítám vypovídat. - Tohle není Amerika.
Dovolávat se u psychologa práva na mlčení je kontraproduktivní.
Znám ji?
- Osobně, profesionálně? - Pro.
Tím se to zužuje.
Ne, nevzpomínám si.
- Clarissa Malbecová. Zatčena za vloupání. - Jasně.
Obzvláště chytrá podezřelá.
Během výslechu jste jí údajně řekl:
„Pokud budeš donášet, vezmu tě do Tour d'Argent. Znáš lisovanou kachnu?“
Asi. Možná.
- Není to divné? - Ne. Proč? Jste vegetariánka?
Vaši kolegové si myslí, že jste přítěž.
Mají podezření, že máte těžký komplex nadřazenosti.
Nemám vůbec žádné komplexy.
Vážně si myslíte, že večeře s vámi
je silnější motivace než stáhnutí obžaloby?
To je filozofická otázka,
kterou bych s vámi klidně probral u dobrého jídla.
Nechám vás vybrat si kde.
Výborně. Myslím, že jsem slyšela vše, co potřebuji.
- Děkuji. - Poděkujte mi později.
Později?
Počkej. Takhle za to netahej.
Je to kašmír.
- Dobře… - Jo, dobře.
Tvůj zadek…
Tudy.
Vypadáš úplně jako tvůj otec.
To ten nos. Mám nos Mongeů.
- Nevadí ti být v jejich ložnici? - Ne. Proč?
Velmi freudovské.
Nikdy tu nejsou. Nemusím platit nájem. Jsem ohleduplný.
Měním prostěradla.
- Pustíš hudbu? Znervózňuje mě to. - Víš, proč Enzo Ferrari nechtěl rádio?
- Ne. - Chtěl slyšet jen motor.
Jsi vždycky tak pečlivý?
Ne.
Souhlasíš, že trhání oblečení je vzrušující?
- Ano. - Dáváš souhlas?
- Ano. - Nezmanipuloval jsem tě?
- Ne. - Nic jsem ti neslíbil?
- Skončil jsi? - Ne, ale…
- Dneska nic nemůžeš. - Sklapni.
Ty odcházíš?
Mám uzeného lososa. Divokého a ručně krájeného. A šampaňské.
To je hezké, ale já jdu.
Tak ahoj. A díky.
Není zač. Díky.
Máš moje číslo ve složce.
- Zavolej, jestli chceš. - Neboj.
Jsem rád, že to bereš takto. Lidi rádi soudí chlapy jako bastardy.
Lidi moc přemýšlí.
Chceš si užít s pěknou prdelkou. Co je na tom špatného?
- Jsi víc než jen pěkná prdelka. - Nemluvila jsem o sobě.
Tak jo. Ahoj.
Měj se.
Takže, Diakité.
- Dobře, zápas. Vysvětlím to. - Není třeba.
Ano, jistě. Rozumím.
Tohle je vytržené z kontextu.
Musíte vidět, co se stalo předtím.
Na začátku…
Ne. To je chvíli předtím, ale ještě předtím.
To je moc. Byla tam chvíle…
- Mám pokračovat? - Ne.
Přes 500 000 zhlédnutí. Jste nezvladatelný a posedlý a… Jak se to říká?
Virální.
Víte, co na tohle řeklo ministerstvo?
Že jste stvořen pro slávu.
Policie teď prochází krizí ve stycích s veřejností,
zejména s určitými obyvateli.
Říkám to odjakživa. Je to PR problém.
Ale zase jsem jen polda. Nejsem policie.
Přesně tak. A to my změníme.
Stanete se tváří policejních složek.
Méauxi?
Zdravím.
Tohle je Benoit Méaux. Ředitel komunikace pro policii.
Pro naši kampaň chceme hrdinu.
Přístupného, obyčejného hrdinu,
ale s neuvěřitelnými schopnostmi.
Policista 2.0,
který je reprezentován někým,
s kým se lidé ztotožní a kdo už má fanouškovskou základnu,
vás.
Mě?
Vytvoříme celý digitální ekosystém pomocí vaší image.
To znamená YouTube, Facebook, Insta, Snap a samozřejmě TikTok.
Aby mohli sledovat vaši práci. Jako byste byl blízký přítel.
A k tomu všemu
ještě reklamu na všech platformách.
Tohle je zpráva od ministerstva vnitra.
Zloděj!
Odhodlání.
Disciplína.
Test vašich limitů.
Odvaha.
Obětavost.
Poctivost.
Síla.
Státní policie nabírá.
Zažij dobrodružství. Přidej se k nám.
Takže…
Co myslíte?
- To myslí vážně? - Velmi.
Tak si to shrneme.
Jsem nezvládnutelný a posedlý.
Vaše slova. Tak proč já?
Lidi mají rádi rebely. Taky jste dobrý otec.
Jste sympatický.
No jasně!
Už to chápu!
Dobře. Proč jsem sympatický?
- No tak. Do toho. - Jste…
- Skvělý? - Ne.
Chcete nápovědu? Tady.
- Úsměv… - Ne. Tohle všechno.
Moc sympatický. Okouzlující.
- Jste roztomilý. - Další tip? Č…
- Černoch? - Ne.
Sympatický černoch, že?
Diakité, je to rozkaz.
Nebudu černošský polda, který kryje vaše chyby.
Nepřehánějte. Jen chceme, abyste byl tím, kým jste.
Symbol úspěšného začleňování viditelných menšin do naší instituce.
Víte, kam si ten symbol můžete strčit?
Už jde.
Tak jak to šlo?
Skvělý. Pomlouváte mě za mými zády.
Jsem přítěží při vyšetřování?
Jestli mi chcete něco říct, do toho. Kdo začne?
Nikdo?
Ne, jen se furt chvástáš.
- Chvástám? To znamená? - Furt se vychloubáš.
- Jsi trochu úchyl. - Promiňte, že jsem pozorný.
- Nikdy nás neposloucháš. - Cože?
- Furt mluvíš. - Zíráš mi na zadek.
Ne. Nezírám ti na zadek.
- To by se ti líbilo. - Jsi otravný.
Promiň, ale jsi. Jsi sexista, nejsi vtipný.
- Namyšlený. - Namyšlený?
Přeháníš to s kolínskou.
Je to vůně od CK One.
Smrdí jako auto Uberu.
Neotravuj nás svými hipsterskými vousy a těsnými kalhotami.
- Jsi moc vysoký. - Jsou úzké, ne těsné.
Promiňte, že mám styl. Poldové nemusí mít obnošené věci.
Sakra.
Dostali jste mě.
Jste dobří. Málem jste mě dostali.
U té kolínské jsem váhal.
Khadjianin vtip o Uberech… Zasloužíte si Oscary.
Dobrá práce, De Niro!
Zpátky do práce.
Jste vtipálci.
Namyšlený…
Yvesi?
Nakoupil jsem jídlo. Pomůžeš mi ho uklidit?
Ty brečíš? Yvesi, jsi v pořádku?
Sakra.
- Zdravím. - Zdravím.
- Nashle. - Nashle, jo. Nashle.
- Díky. - Co se děje, tati?
- Neměl jsi jít rovnou do práce? - Jo.
Ale…
- Koupil jsem mražené jídlo. - Vzal jsi Monster Crunch?
Yvesi? Nechceš mi něco vysvětlit?
Aspoň někdo v tomhle bytě šoustá.
Cos to řekl?
Aspoň někdo se v tomhle bytě miluje.
Ne, jak jsi to se mnou mluvil, Yvesi?
Nejsem tvůj kámoš.
- Promiň. Moje chyba. - No tak.
Jak se máte?
Promiňte, zácpy.
Nemusel jsi sem. Objednal jsem taxi.
- Řekl jsem, že přijedu. - Já to říkala.
Doufal jsem, že bude mít něco lepšího na práci.
- Jsem tu rád. - Pořád nemáš zítra čas?
- Proč? - Didierova žena má narozeniny.
Na ministerstvu, táta tě může představit.
Není mi deset. Umím si najít přátele.
Nech ho být, když nechce.
S dovolením, děti!
Nech toho!
Promiňte. Z cesty.
- Jo? - Něco na stanici Gare de Lyon.
Jo. Už jedu.
Djimo!
- Tady. - Policie z dvanáctého už čeká.
Dobře.
- Pokračuj. Předstírej, že tu nejsem. - Jo.
Promiňte. Jsem s nimi.
Vidíte toho muže?
Chtěl mi prodat hašiš. Postarejte se o to.
- Ustupte, pane. - Jsme tu spolu.
- Jsem u policie. Digitální služby. - Roztáhněte nohy.
Ne!
Vydrž.
- Dobře, mladíku, já to převezmu. - Jsem policajt.
Françoisi Monge.
Ne, Ousmane, to není možný!
- Co tady děláš? - Víš…
- Už je to dlouho. - To jo.
- Ahoj. - Těší mě.
Vy dva se znáte?
Byli jsme kdysi parťáci…
Jo.
Neříkám, že jsem mu pomohl povýšit…
Ne, to neříkej.
- Promluvíš si se svědky? - Jo.
- Díky. - Můžu s vámi mluvit?
Rád tě vidím. Vypadáš skvěle.
- A co ty? - Vypadáš zdravě.
Vypadáš skvěle. Trochu jsi přibral?
To je věk. Já se krotím.
- Moc ne. Je ti to trochu upnuté. - Vážně? Jo.
- Co teď děláš? - Jako obvykle.
Normální věci. Komisař na kriminálním oddělení.
S vlastní divizí. Takže jo.
- Skvělý. Gratuluju. - Díky.
- Ty? - Jsem na 12. okrsku. Skvělý.
To je hezké.
Je to skvělé. Chtěl jsem si připomenout základy.
Vrátit se k nim. Je to obohacující.
- Povídej. - Co?
- Čí ženu jsi ojel? - Cože?
Odešel jsi z kriminálního oddělení na okrsek?
- To byla sankce. - Říkám, je to obohacující.
- Vážně? - Nejsem posedlý kariérou.
Chápu.
Ne všichni jsme kariéristi, pane komisaři.
- Jo? - Neříkám, že ty seš.
Život je víc než jen práce.
Máš kromě mámy i paní Mongeovou?
Taková se ještě nenarodila.
To by si měla pospíšit. Začíná tam být už velký věkový rozdíl.
Už jsem dospěl.
Z kocoura se stávám vlkem samotářem.
- To není špatné. - Co ty?
- To samé. Vystačím si sám. V pohodě. - Jasně.
To je skvělé.
Kde je prokurátor?
Byl tu zástupce, ale nebylo mu dobře, když viděl tělo.
- Co je s tělem? - Pojď se podívat.
Bez dokladů. Neurčená příčina smrti.
- A zbytek těla? - Toto je vše.
Necháme vás to dodělat. Díky.
Uvidíme se. Rád jsem tě viděl.
Ukážeš mi tvoje oddělení? Prý je to tam skvělý.
- Nic speciálního. - Slyšel jsem dobré věci.
- Vážně… - Díky moc. Vážím si toho.
Je to tu velký.
Ale je tu trochu chladno, co?
Je to míň osobní než okrsek.
To byla policie ze Saint-Julien.
Na kolejích u Valergnes našli nohy muže.
- Muž jménem Kevin Marchal. - To je pro mě.
Kdo je to?
Promiňte. Poručík Monge, 12. okrsek.
- Zdravím. Nevstávejte. - Zdravím.
- On ho našel. - Jo.
Nejspíš jen chlap se zlomeným srdcem.
- Měl ve stehnech dvě kulky. - Vražda. Já si to vezmu.
Co?
Ukaž mi to.
ŽIVĚ – POLICEJNÍ PŘÍBĚH POVINNOST VOLÁ
Řeknu to prokurátorovi. Zavolej do Valergnes.
- Budu tam dva, tři dny. - Dobře.
Skvěle. Ukážeme se i zbytku Francie.
Ne, ty nepojedeš.
Je to moc nebezpečné. Nepředvídatelné. Neohrozím civilisty. Je to tajná mise.
To je vše.
To je můj Ousmane! Odvážný, nebojácný! Brilantní tým je zase spolu.
Jaký tým?
Tohle je můj případ. To nemůžeš.
- Teď se to nehodí. - Hodí. Já to tělo našel.
Stejně je na dvě půlky. Každý si vezme jednu.
Françoisi.
Já jsem na kriminálním. Ty na okrsku.
Jak udělat tým? Na to není žádný protokol.
To je tvoje výmluva? No teda. Býval jsi uvolněnější.
- Je to kvůli Yasmine? - Co s Yasmine?
- Že jsem s ní něco měl. - A co s tím?
Byl jsi do ní blázen.
Blbost. Je to dobrá kamarádka.
- Ousmane, hele. - Co?
Stačilo, že jsi mě úplně zazdil.
Já tě zazdil? To jako fakt?
Po zkouškách na komisaře jsem ti psal. Neozval ses.
Smál ses všem jejím vtipům. Zíral na ni. A nic jsi neudělal.
Promiň, že jsem vyvinul iniciativu.
Škoda, že to nebylo součástí zkoušky.
- Možná bys prošel. - To bylo ubohý.
Ne, tohle je ubohý.
Aspoň si ho neotírám o blok na dně pisoárů.
Čůráš morseovkou. To bys neměl. Zajdi si k doktorovi.
- Ousmane. - Vyveď se sám.
Počkej na mě!
Sakra…
Ousmane. Sakra.
Nemůžeš popřít, že jsme byli skutečný tým.
Jednotka. Pár. Duo. Byli jsme dobří parťáci, kámoši.
Ještě nějaký synonyma?
Rozešli se. Tvoje vina, moje vina…
- Moje vina? - O to nejde.
Nevíš, jak to funguje mimo Paříž. Potřebuješ někoho spolehlivého.
- To máš být ty? - Narodil jsem se v Bordeaux.
Práva v Rennes.
Bratranec v Monts du Lyonnais, strýc v Aix. Znám ty oblasti.
Françoisi. Podívej se mi na pusu.
Vidíš mě mluvit? Poslouchej.
Odjíždím. Ty zůstáváš.
Cítíš ten čerstvý vzduch? Podívej se na ty hory, na tu flóru.
Lidé cestují na Réunion a přitom máme všechno ve Francii.
Réunion je Francie.
Svým způsobem.
Budeš ještě trucovat?
- Tři hodiny beze slova je dětinské. - Dětinské?
- Nebyls to ty, který volal otci? - „Kdo volal.“
- Nevolal jsem otci. - Tak komu?
- Mámě. - No vidíš.
Zná manželku osobního tajemníka…
- Hrál jsi a prohrál jsi. - Nepotismus.
- Cože? - Nepotismus.
Zakazuji ti to říkat.
Neznáš můj život. Nenarodil jsem se na správné straně historie jako ty.
Pokračuj. To je zajímavý.
Není to lehké být běloch, vzdělaný a znát lidi na vysokých místech.
- Vážně? - Klidně se směj.
Nemáme kvóty. Je to buď ty, nebo oni.
Jo, je jednodušší, když jsi černoch a chudý.
To jsem řekl?
Vyzvedne nás někdo?
- Alice Gauthierová, zástupkyně komisaře. - Alice? To je jméno z 90. let.
Musí jí být 25, 30 let. Holky jsou tu méně komplikované.
- A to znamená? - No…
S holkama to neumíš. Toto je tvá šance.
Říká kdo? Nemyslím na to každý den jako ty.
Máš problémy. Měl bys zajít za terapeutem.
Já tam byl. Včera. Sympatická.
Alice nezíská body za dochvilnost.
Čekala jsem tamhle. Přinesla jsem vám kafe. Jsem Alice.
- Alice Gauthierová, těší mě. - François. V Paříži dáváme dva polibky.
Tady žádné.
Komisaři Diakité, těší mě naše spolupráce.
Těší mě.
Já taky. Teda, mě taky.
Těším se.
- Jdeme? - Pojďme do říše divů.
Dělám si srandu.
- Cos říkal? - Nic.
Přesně tak, kámo.
- Jste odsud? - Thonon-les-Bains.
Jak nob-les-ní.
Jakou starou architekturu tu můžeme obdivovat?
AUTODÍLNA MARÉCHAL
Nejvyšší známky pro obchody.
Chybí jen „Kebab Marine“ a „Čajovna Johanky z Arku“.
ŘEZNICTVÍ ČISTOKREVNÉHO KONĚ
- Vlastenecké město. - Toto není vlastenecké.
Posledních pár let tu probíhal obchod s drogami.
Lidé se stali velkými fanoušky práva, pořádku a hodnot.
- Chtějí drsňáka, který to chápe. - Muže jako on?
Fašista z France Vive?
Pravice je fašistická. Proč ne nacistická?
Řekni mi, v čem je rozdíl.
Fašismus je historické období, které bylo trochu temné, ale zajímavé.
- Přestaň. - Hlavně…
Ten chlap je proti černochům, Arabům, Židům, gayům, Evropě, Me Too, rapu.
Všemu! Tomu říkáš jak?
Dobrý vlastenec.
- Vaše obličeje! - Máte nás.
Kde začneme?
Tak jo.
Další muž, který nad vámi ztratil hlavu.
Kevin Marchal, 26 let, bydlel s mámou. Odsouzen na 2 roky za pašování drog.
Odseděl si osm měsíců.
- Jste v pořádku? - Jo.
Jo, jsem v pohodě.
Spadl z mostu a vlak ho rozpůlil?
Oddělení těla způsobil ostrý kovový předmět.
- Sekera? Řetězová pila? - Spíš vadné zábradlí.
To ale nevysvětluje,
proč jsou rány spálené.
To je šílený. Všechno je usmažený. Jako slanina. Je křupavý. Grilovaný.
Čekáme na výsledky toxikologie.
- Jo. - Dvě střelné rány.
Výstřel z asi tří až pěti metrů.
Můžete tu díru vidět.
Jeden projektil uvízl v kosti.
- Je to 7,62 mm. - Ano.
- Tokarev? - Zbraň dealerů. Možná.
- Co to děláš? - Drogově závislí mohou skrýt stopy.
- Nepletu se, doktore? - Ano.
Píchají si drogy do…
Nic tam není.
- Nech toho! - Jen to dávám zpátky.
- Jsi v pohodě? - Jo.
- Je to divný. Je tu spousta místa. - To jsou hory.
- Dobrý den. - Zdravím.
Pěkné místo činu. Velmi zřetelné.
Je to chráněné. Žádné znečištění. Přesné, úhledné.
- Dobrá práce. Stejně dobrý jako Paříž. - Ano, jsme.
- Zdravím. - Co tu máme?
- Promluvíš si s nimi? - Proč já?
Je to rychlejší. Já promluvím s ní.
- Proč ne naopak? - Protože.
„Protože“ není argument.
Jsem komisař a ty poručík.
Dobře?
- Dáváš mi rozkaz? - To je ono.
- Jo. - Můžu. Jsem tvůj nadřízený.
- Zdravím. - Zdravím.
Poručík Monge z Pařížské kriminální divize.
Původně jsem z provincie.
Jako vy.
Zdá se, že globální varování sem ještě nedorazilo.
Máme jeho motorku?
Ne, jen nohy, stopy po pneumatikách, krev a rozbité sklo.
Narazil do zábradlí a spadl?
- Tady ztratil kontrolu. - Je tam díra po kulce.
Proto ztratil kontrolu.
Byl střelen tady.
Dvě kulky 7,62.
Hodí se ke stopám krve, které jsou tam.
Zvláštní je, že ten chlap, co ho honil, tady pak zastavil.
Aby dokončil práci.
Nebo zakryl stopy. Odvezl motorku.
Na jednoho je těžká.
Zapomněl na jeden detail.
Vlak do Paříže v 9:52.
Nerozpůlilo ho zábradlí.
Kabely vysokého napětí. Proto byl spálený.
Už jdu.
- Co? - Nic.
Co je?
- Mám něco? - Ne. Jste…
skvělá.
Co?
Našel jsem zub.
- Musel ho ztratit. - Žádný mu nechyběl.
Nechyběl?
To je to stejné dřívko?
Ne.
Půjdeme? Čeká nás papírování.
Chtěli jsme navštívit matku oběti.
- Dáte nám auto? - Neřekla jsem jí, že je její syn mrtvý.
To nevadí. Uděláme to.
Dobře. Sylvaine, můžeš jim dát auto?
- Dobře. - Dáte mi vaše 07?
Moje 07?
- Kvůli vyšetřování. - Jsem staromódní. Mám 06.
Tak vaše 06.
- Takže je to 06… - Ano.
39, 98,
32,
15.
- Kdykoli volejte. - Jo.
Moje je 06…
To je dobrý. Jste pořád spolu.
- Tak jo. Tak zatím. - Uvidíme se.
- Mám z ní špatný pocit. - Co?
Něco na ní nehraje.
Protože se jí líbím já a ne ty?
No jasně.
Díky. Přeju hezký den.
Jsi neskutečný.
- Žárlíš? - Žárlím na co?
- No, na tohle. - Na co?
- No tak. - No.
- Ne. - Ty žárlíš.
- Tak co je? - Ale…
Řekni mi to. Nemáš výmluvu!
Je mi 37. Na tohle jsem moc starý.
Co to děláš?
- Beru si zbraň. - Ne.
Vyděsíme ji. Do přihrádky.
- To je proti protokolu. - Hele.
- Lehký. - Je to proti protokolu.
- Řekni jí to opatrně. - Mám citlivou stránku.
Zdravím. Komisař Diakité, Pařížská kriminální divize.
- A poručík Monge. - Kriminální divize.
Nejsi.
Je to jednodušší než vysvětlování.
O co jde?
Můžeme dál?
- Ano. - Děkuji.
- Co to děláš? - Co ty?
- Jdu dovnitř. - Já taky.
- Vrať se. - Proč já?
- Protože. - Protože.
- Díky. - Vtipný.
Můžu použít toaletu?
- Ano. Tudy. - Děkuji.
Zatím si promluvíme v obýváku.
Pojďte.
Posaďte se.
To je příroda.
Takže, paní Marchalová.
- Mám dobré i špatné zprávy. - Našli jste syna?
- Ano. To je dobrá zpráva. - Je v pořádku?
Promiňte. Neměl jsem začínat takhle.
Je zraněný?
Dvakrát ho střelili do nohy…
Už nemůže chodit?
Ne. Nemůže.
- Jak… - To je detail.
TŘEŠNIČKA
STRIPTÝZOVÁ PÁRTY
- Řekněte, že je v pořádku. - Nepomáháte.
Dobře, jdeme na to. Jako stržení náplasti.
Kevin je mrtvý, madam. Mrzí mě to.
- Ne. - Je mi to líto.
Ne!
- Ne! - Ano.
- Mrzí mě to. - Ne!
- Uklidněte se.
- To nic. - Co jsi udělal?
- Pytlík. - Proč?
Hyperventiluje. Dýchejte nosem.
To není možné!
Co je to? Ne!
Špinavý!
Nechutný.
Zhluboka dýchejte.
Tady, madam.
Dýchejte do pytlíku.
A je to.
Uděláme vše, abychom zjistili, kdo to udělal.
Pořád to voní jako on.
Byl to hodný kluk,
ale vždy se zapletl se špatnými lidmi.
Přestaň.
S kým třeba?
Byl tam jeho přítel Nader.
Špicl.
No tak.
- Ne. - Posloucháme, madam.
Co Kevin dělal? Pracoval?
Pracoval v lékárně.
Ale vyhodili ho.
Jeho šéf ho obvinil, že kradl léky,
aby je prodával.
Tehdy začal trávit dny ve své dílně, jak tomu říkal.
Nevím, co dělal,
ale aspoň tu byl.
Se mnou.
- Madam. - Bude to dobrý.
- No tak. - To je ono.
To stačí.
Já vím.
Přestaň.
Jsem tu.
Pusť ji.
Tak.
Pusť ji.
Je to dobré.
Pozor na slepičí výkaly. Klouže to.
Tady je to.
Pozor na psy. Jsou náladoví.
Aussaresses!
Stačilo.
Nejsem očkovaný proti vzteklině.
Jsou super roztomilí.
Podívej. Je to bezpečné. Fakt.
Ne?
Že? Podívej.
Ten pes je v pohodě.
Do prdele!
Jsou šílení?
Co to sakra je? Existují bipolární psi?
Vím, že existují bipolární medvědi.
- Trénoval je Kevin na boj? - Ne. Nikdy neopustili dům.
Nemám klíče.
Není třeba.
Jasně! Pěkná malá laboratoř.
No… Dobrý malý chemik.
To není špatný, Kevine.
- No teda, chlape. - Co to je?
Velmi organizované.
Tak jo.
- Nazální dekongestant. - Řádný nachlazení.
Používají je k výrobě metamfetaminu. Tyhle krystaly.
Studoval jsi chemii?
Ne. Dívám se na telku. Kokain.
- Oxykodon. - Nehýbej se.
Co děláš?
- Pošlu to kámošce na protidrogové. - Yasmine…
Vy spolu mluvíte?
Proč tě to zajímá?
Nejsi na ni naštvaný?
Nejsem na tebe naštvaný.
- Neotravuj s tím. - Povídej o dvojím metru.
To je dávka pro koně.
- Sakra. Ti psi! - Co s nimi?
Testoval na nich ty výrobky. Pokusní králíci.
- Paní Marchalová? - Ano?
Znáte ty lidi, se kterými se teď stýkal?
Byla tam ta holka. Jessica.
Občas za ní zašel.
Pracuje v baru.
Počkejte.
Je to tenhle bar?
TŘEŠNIČKA STRIPTÝZOVÁ PÁRTY
PARKOVÁNÍ TŘEŠNIČKA
- Striptýz! - Jo.
Možná uvidíme nahé ženy.
- A? - Jen tě varuju.
Jsi otravný.
- Máš kapesníky? - Na co kapesníky?
- Teče ti krev z nosu. - Přestaň.
- Zdravím. - Slečno.
Nemáme otevřeno.
Myslím, že máte.
Je tu Jessica?
Šatny, prosím?
- Tam dole. - Díky.
Dobře. Jdu já. Ty…
- Do šaten? - Ano.
Určitě?
Jsi otravný.
Zdravím.
Můžu vám pomoct?
Ano! Policie.
Počkejte.
Françoisi? Pojď sem.
Běž ty.
- Proč? - Je to tak lepší.
- Máš problém. - Co?
- Máš problém. - No tak.
- Máš problém. - Jaký problém? Běž.
Jessico?
- Poručík Monge, kriminální oddělení. - To má být přehlídka?
Jde o Kevina Marchala.
- Co provedl? - Je mrtvý.
Byl zavražděn.
Já věděla, že tak skončí.
Natřete mi záda?
Jestli chcete.
Klidně.
- Dobrý? Nemám studené ruce? - Ne.
Musíte odpovídat.
Jinak je to nuda.
Já se zeptám, vy odpovíte.
Připomínáš mi vtip.
On mluví! A taky mi tyká.
Je o…
Jak se jim říká…
Barevném muži.
- Dobrý začátek. - Vejde do baru s papouškem.
Uvidí ho barman a říká: „Nádhernej! Kdes ho sehnal?“
Jo? Kde?
Papoušek řekne: „V Africe.“
V Africe!
- Řekne to papoušek. - Jo!
Je to rasistické, ale dobré.
- Jak? - Proti černochům.
- Ne. - Trošičku. Špetku.
Nechci mluvit arabsky.
Ale je to rasistické.
Fajn. Kevin Marchal.
Nemluvím s přistěhovalci subsaharského původu.
Já obvykle nemluvím s rasistickými kretény.
Tak to pojďme zkusit.
Slyšel jsi mě?
Dobře. Teď už můžu.
Zbláznili jste se?
Nejdřív jsme se bavili.
- I přes jeho způsoby je Kevin milý kluk. - Jasně.
Ale všechny ty věci, co dělal…
Pardon. Obchodoval?
S jeho kámošem Špiclem.
Špiclem?
Nader.
Přezdívají mu Špicl.
Dělá v laserové aréně v obchoďáku.
Pohádali se, když zjistil, že si Kevin dělá vlastní.
Obchod vzkvétal.
Prodával v klubech,
na mejdanech…
Zadek si namažu.
- Díky. - Není zač.
No tak!
Potkali jsme se asi před dvěma týdny?
Byl dost nervózní, jako by se něčeho bál.
Françoisi?
A to je komisař.
Ten zasranej idiot!
Ten chlap je šílenej!
Počkej. Ukážu mu. Ještě jsem neskončil!
Už jdu!
To je blbec…
Je důvod, že je to proti protokolu.
Sakra!
Kurva!
Do prdele!
Sakra!
Kurva!
První varování! Ruce nad hlavu!
Hej…
Druhé varování!
Do prdele!
Je mrtvej.
Divný. Žádná bolest ani vyčerpání.
Byl na drogách.
Když to říkáš.
Co? Byl.
Nakopal ti prdel. Nemusíš se vymlouvat.
Všechno kvůli vtipu. Nevkusnýmu, pravda…
Ne nevkusnýmu. Rasistickýmu! To je rozdíl.
Původní vtip je s opicí.
Jsi vážně přecitlivělý.
A co tohle?
Jsem přecitlivělý?
Posraný město. Fakt!
Podívej.
Dokonce i okno!
Okno? Páni, upřímně…
Proč to lidi dělají? Proč rozbíjet okno?
Chápu „negři“, ale „teplouši“?
- Zopakuj to. - Co?
- Já tě slyšel. - Tak jsem to nemyslel.
Jasně. Dej mi ty klíče, prosím.
Sakra.
Omylem jsem je kopl pod auto.
- Tys je kopl pod auto? - Ano!
Carl Müller. Nic kromě odebrání řidičáku.
Pracoval pro bezpečnostní firmu. Securitec.
Zajdeme tam.
Měl na krku tetování.
- Poznáváte ho? - Ne.
Naši přátelé z hlavního města.
Zdravím. Jsem komisař Mercier. Těší mě.
Čekáme na pitevní zprávu.
Snad to bude infarkt.
- Můžete potvrdit sebeobranu? - Napadl mě!
Verbálně, fyzicky. Co víc potřebujete?
- Byl drsnej. - Byl na drogách.
Před pár měsíci to popadlo i jednoho kluka.
Špatný trip. Chtělo to tři chlapy.
Srovnáme Carlovy výsledky s Kevinovými.
Dvě mrtvá těla za dva dny jsou hodně nad naším průměrem.
Přestaňte počítat mrtvé a vyřešte případ co nejrychleji.
Diskrétně, šikovně.
Tak to děláme.
- Jsem diskrétní. - On šikovný? Nedivím se.
- Gauthierová. Veďte záznamy o všem. - Ano, šéfe.
Plete si zástupce a sekretářku.
- To samé. - Vážně?
Zástupce je spíš druhý komisař.
Kevinovy výsledky. Nějaké stopy kokainu a marihuany.
Jako většina děcek tady.
Není to dealer ani narkoman. Vyrábí to.
Nemáte hlad?
Securitec musí být zavřený.
Co tu máte dobrého?
- Výborný. - Je to dobrý.
Když jste tu, musíte ochutnat crozaillette.
- Je to hutné. - Je to křupavý, ale měkký.
Fakt dobrý! Hltám, ale je to dobrý.
Bál jsem se, že kombinace klobásy, těstovin a sýru raclette bude moc těžká.
Vůbec ne.
Ne. Víte proč? Je to chytré.
Nepoužívají smetanu.
Ale „jogur“.
Cože?
- „Jogur“. - Jogurt!
- „Jogur“. - Ne, jogurt.
- Je tam tiché T. - Ne.
- Jak to říkáte? - Jogurt.
- Vážně? - Vidíš.
- Vždy jsem říkal „jogur“. - Proč ne „jogůrt.“
- Obě jsou dobře. - Kde jsi to slyšel?
Ve „skauteh“? Při pití „imonády“?
Kolik je „odin“?
- Je „osm odin“. - Čas na „zpráfy“.
Už jste skončili?
Chceš víc? Můžu ti tykat?
Oba můžete.
Řekni mi, Alice.
Promiň.
- Proč holka jako ty… - Promiň.
Dělá takovou práci?
Holka jako já?
Jsi sexy.
Cože?
Buďme upřímní.
Alice je úžasná mladá žena. Zmínit to není zločin.
Jsi tak otravný.
Rodina Veyrových!
- Jak se máte? - Pane starosto.
Dobrý večer, mladíku. Jak se máte?
Ano, velmi dobře.
- To je váš starosta. - Je tu jako doma.
Patří mu to. Tohle a spousta dalších míst.
Chápu. Brunnerovo město.
Když se zhroutila místní ekonomika, všechno koupil
a vytvořil tisíce pracovních míst, takže když kandidoval…
- Zástupkyně komisaře. - Pane starosto.
- Promiňte. Zdravím. - Ano.
- Pane starosto. - Seďte.
- Vy jste ti z Paříže? - Jo.
Jste tu kvůli smrti Marchala?
- Novinky se šíří rychle. - Chudák. Je to hrozné.
Strašné. Proto tak tvrdě pracuji.
Aby tu děti měly budoucnost, pryč od násilí a pašování.
Každopádně doufám, že najdete viníka.
Nezapomeňte si to tu užít.
- Začínáte dobře. - Ano.
K tomuto doporučuji sklenici ručně vyráběného Chartreuse. Ano?
Mickaeli? Tři.
- Znáte to tu? - Ne, ale jsme tu jako doma.
Je tu čisto.
Velmi vřelé.
Byl jsem tu před lety.
S mojí babičkou,
která byla v termálních lázních.
Přišlo mi to kouzelné. Co je? Lázně jsou super. Proč se směješ?
- Nesměju se. - Omluvte ho.
Přeji vám hezký večer. Pánové.
- Díky. Hezký večer. - Taktéž.
Není to hezké? Starosta přijde do restaurace…
Ano. Díky, Mickaeli.
Jeden drink, poplácání po zádech, volil bys i Hitlera.
Na Paříž a všechny provincie.
Tady.
Neuvěřitelné místo.
Promiňte.
- Přejedl jsem se. - Překvapuje mě tvé sebeovládání.
Neměl jsem si dát ke kávě tu sušenku.
Skořice mě nafukuje.
Jsme tady.
- Děláš si srandu? - To je vše, na co máme.
Skvělý. Díky.
Díky za dnešek. Bylo to skvělý.
Všechno je skvělý.
Vezmu tašky.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Jsem unavený. Pojď.
- Jo. - No tak.
- Tak zítra. - Tak zatím.
- Běž. - Ty běž.
- Řekl jsi, ať jdu. - Ty taky.
To nevadí. Prosím.
Mohu vám pomoci?
Dva pokoje. Diakité a Monge.
Diaki…
té.
Přesně.
Ano. Pokoj pro dva.
Ne. Jsme dva.
Takže dva pokoje.
Mám pokoj pro dva. Pro dva lidi.
Zapomeň na to. Dejte mi pokoj navíc.
Máme plno.
Plno. Kvůli semináři…
Plno.
Fajn.
Jo. Jasně.
Můžu spát u okna?
Pokud populismus znamená naslouchat spoluobčanům
a snažit se zlepšit jejich život, pak ano, jsem populista. A jsem na to hrdý.
Jakou zprávu posíláme těm nebohým lidem?
„Přijďte do naší země. Přijmeme vás.“
Což není pravda! Čeká je jen chudoba
a chaos.
Přestaňme jim slibovat sen, který jim nemůžeme dát.
Co to děláš?
No tak. Promiň.
Promiň.
- Tak. Máš radost? - Z čeho?
Takhle vedle mě spát nebudeš. To ti říkám.
- Proč ne? - Protože.
- Protože co? - Protože.
- To slavné „protože“. - Přesně.
Nemůžu spát, když nejsem nahej. Nechal jsem si tričko.
Jsi oblečený kvůli tričku? Máš odkrytý koule!
Jako nudista v obchodě!
Na co myslíš?
Čeho se bojíš? Že v tobě probudím nějakou skrytou touhu.
Jo. Prosím, běž si vzít svoje spoďáry a obleč se.
Prosím.
Musíš se naučit přijímat lidské tělo.
Mé tělo je v pořádku. Tvé nahé tělo vedle mě je problém.
Jestli to není potlačení…
Když to říkáš.
- V pohodě? - V pohodě.
- Tak jo. Dobrou. - Dobrou.
Françoisi.
Děkuju.
Místní ochranka tu jen vzkvétá.
Jsi naštvaný?
Co se děje? Měl ses najíst. Byly tam uzené klobásy.
- Dodávají energii. - Spánek dodává energii.
Tvůj nos vydává divný zvuky. Je to divný. Měl bys jít k doktorovi.
Mám perfektní nos. Nos Mongeů.
Carlovy výsledky. Amfetaminy a anabolické steroidy.
- To měl Kevin. - Vidíš. Byl na drogách.
A nakopal ti prdel.
Protože byl na drogách.
Jo.
No, ano.
RECEPCE, NÁVŠTĚVY / PŘÍJEM ZBOŽÍ
Ousmane.
Ousmane!
Tohle jsou Carlovi kolegové.
Drogy nebo ne, jsou stejní.
No a?
Tentokrát bych to měl převzít já. Ty se zdrž.
Vyhneme se zbytečným provokacím.
Jaké zbytečné provokace?
Jasně!
Ta rvačka!
- Myslíš? - Je to bezpečnější.
Máš pravdu.
Tak jo.
Hej, svalovci!
Nepřestávejte. Jsme jen policie.
Přesně tak. Jsou tu otravní poldové.
Je tu manažer?
Já věděl, že to řeknete.
Nikdo ani hnout.
Chceme mluvit s manažerem.
Nevaroval jsi je.
Jo, promiň. První varování.
To máš říct předtím.
Už je pozdě.
Ty se můžeš pohnout.
Goran Jurdik. Já jsem šéf. Co chcete?
Tady je! Šéfík.
- Zatím se tu porozhlédni. - Ale…
Těší mě.
Promiňte. Ustupte.
Tam. Vy taky. Udělejte místo.
Znáte Carla Müllera?
Jo. Ale dneska jsem ho neviděl.
- Jsou jeho věci pod zámkem? - To mi řekněte vy.
- Má skříňku? - Jo. Tamhle.
Françoisi, šatna.
Kevin Marchal.
Ne. Neznám ho.
Jasně že ne.
A „Vypadněte negři a teplouši“?
Ne, to ne, ale je to dobrý začátek.
Je to čerstvým vzduchem, nebo dopujete?
No…
Můžeme je požádat o vzorek moči. Byli by rádi.
Kelímky jsou tam.
Zdravím.
Prosím.
Co to všichni máte?
- Tohle? Symbol Synů Chlodvíka. - Co je to?
Diskusní skupina. Povídáme si spolu. Konverzace o společných hodnotách.
Něco mezi knižním klubem a anonymními fašisty.
- Françoisi, dobrý? - Jo, dobrý.
Myslím, že je čas jít.
Copak se nebavíme?
Pravda. Chybí tu trocha barvy.
Rozmezí od bílé po bělejší.
Světle bílá.
Tmavě bílá.
Co ještě?
Šedobílá. Dvakrát.
Narudle bílá! Opatrně. SPF 50 na slunci.
Tohle jsou hory.
Žhne to tady.
Řekni mi,
máš povolení, abys nás tu sral, nebo…
- „Ty“? - Myslel jsem si to.
Vyprovoďte toho šaška.
Nikdo ani hnout!
První varování.
Vidíš, Ousmane? Není to těžké. Carl má skříňku. A co bylo uvnitř?
Tokarev.
Carl byl Kevinův zákazník.
Vyřešili si spor na tom mostě.
- Jasně. - A Synové Chlodvíka?
Jiné smýšlení z nich nedělá zločince.
Carl měl pick-up. Suť na silnici a stopy po pneumatikách se shodují.
To samé s balistikou. Potvrdili, že tohle je vražedná zbraň.
To je velký úspěch.
Gratuluju.
Vaše metody jsou unáhlené, ale vzhledem k výsledkům…
Vy taky, Gauthierová.
Díky, komisaři.
První uznání za 18 měsíců. Díky.
Uteklo to hrozně rychle.
Za měsíc jedu do Paříže. Dám vám vědět.
Ousmane?
- Dám vám vědět. - Jo. Skvělý.
Odcházejí?
Kromě toho, že nemají styl, na ně nic nemáme.
Odvezu vás.
Neříkej, že ses zamiloval.
Je pěkná, ale budou další.
Zvládls to jako profík.
- Vyjebali s náma. - Tohle je jen hra.
- Bereš to moc vážně. - Nejde jen o Carla a Kevina.
Je to moc čisté.
- Měl zbraň ve skříňce. - Mohl ji tam dát kdokoli.
- Carl? - Nebo Synové Chlodvíka.
Carl je ideální viník. Už nemůže mluvit.
Případ uzavřen. Tečka.
Nezkoumali jsme stopy.
Kam jdeš? Vlak už jede.
Nemluvili jsme se Špiclem.
LASEROVÁ ARÉNA
- Zdravím. - Zdravím. Jdete si zahrát?
Hledáme Nadera. Je tady?
- Špicl. - Je tam vzadu.
Je uprostřed hry. Nemůžete tam!
Dámy a pánové, doufám, že máte správně připnuté vesty. Tahle není.
Když bude střelen člen vašeho týmu, ztratíte deset bodů.
Za nedodržení bezpečnostních opatření budete vyloučeni ze hry.
Připraveni?
Jo!
Běžte!
- Policie. - Kurva.
Pojď sem!
Nadere!
Nadere! Pojď sem!
Co je sakra? Málem jsem ho měl!
Tudy!
Počkat.
Ten hajzl!
Nadere!
Nemáme správný boty!
Přestaň! Pusť mě!
Nadere!
Vypadni!
Hej!
Policie!
Dejte mi to auto.
Seš slepej?
Policie! Stát!
Co chcete? Nic jsem neudělal!
Chyť ho!
- Ustupte! - Stůj!
Měl jsi ho zastavit!
Zablokuj ho!
No tak! Chyť ho! Sakra! Co to děláš?
Policie!
Jsem nevinnej!
- Policie! - My jsme úřední činitelé.
Když zastavíš, já taky.
To stačí. Vrať se! Nenechám tě zdrhnout!
Nadere! Dostanu tě!
Já to nebyl!
Ublížíš nevinným!
Pozor! Pardon, madam.
Pardon! Klouže to. Nadere! Vrať se!
Nebuď blbej! Policie! Nadere!
Pozor!
Pane, za vámi! Vlevo!
Promiňte. Sakra.
- Pozor! - Hej!
Nadere!
Z cesty!
Hází po mně věci!
Hej!
Nadere! Nenechám tě zdrhnout!
Zbláznil ses?
Policie!
Kurva!
Málem jsem ho dostal! Co to děláš?
Já jedu do uličky s cereáliemi. Ty do nádobí.
- Cože? - Obklíčíme ho!
No tak. Jeď!
Z cesty!
Policie! Z cesty!
Z cesty!
No tak. To stačí.
Není tu nic k vidění. Pokračujte. Je výprodej pečiva! Běžte.
- Ubližujete mi! - Vstaň, nebo tě odtáhnu.
Neměl jsem utíkat.
Mám problémy s policií. Vždycky mluvím.
Dostává mě to do problémů. Stydím se.
Proč ti říkají Špicl?
- Proto. - Kevin Marchal.
Obchodoval jsi s ním. Moc? Vyděsil ses?
Ne. To ti chlapi, se kterými byl.
- Synové Chlodvíka? - Navádíš ho.
Navádíš. Byli to oni?
- Ano. - Vidíš.
Tady to máš.
Snaží se vyčistit čtvrť.
- To je problém. - Jsou to psychopati!
Báli jsme se vyjít ven. Kevin zavolal poldy.
Kevin se bál?
- Co udělala policie? - No, přišel ten polda.
Slíbil, že mu pomůže. Byl to šéf.
- Jméno? - Morbier.
- Ne… - Mercier?
- Zase. Jsi otravný. - Dostávali jsme k tomu.
- Komisař Mercier? - To je ono!
Děláš si srandu? Děláš si prdel?
- Řekls: „Komisař“. - Ty „Mercier“.
On neřekl „komisař“.
Nemusíte se hádat.
- „Komisař“ je detail. - To není detail!
- Je jen jeden komisař! - Neschopnost, ale zlé úmysly…
Nehádejte se! Rozhodně je to komisař Mercier!
Kevin mu několikrát volal.
Kevin zavolal komisaři.
- Pak zemřel. - Ano.
Komisař to nikdy nezmínil.
- Nic? - Není to divné?
- Ne. - Jo!
Je to komisař. Zapomněl.
- Zapomněl? - Ano.
A ty máš problém se zlými úmysly?
Cože? Dobře.
- Jste komisař? - In sha'Allah.
Co?
- Dávej na sebe pozor. Dobře? - Ne, já…
Vypadni odsud.
Obzvláště chytrý svědek.
Takže…
STÁTNÍ POLICIE DISCIPLÍNA - HODNOTY - ODDANOST
Je blbost nechávat klíče ve stínítku.
Kdo tady ukradne auto?
No, my. I kdyby v tom jel, je to mimo naši jurisdikci.
Jsme mimo zákon.
My jsme zákon.
Tady jsme. Krádež policejního auta, nepovolené sledování.
Pěkný dům na komisaře.
Prémie.
Komisaři mají prémie, ne?
To bude ono.
Zdravím, pánové.
- Dobrý den, pane starosto. - Jo.
Pane starosto.
Předpokládám, že jste přišli za zábavou,
když už jste vyřešili svůj případ?
Mercier už vás poslušně informoval?
Komisař Mercier je starý přítel.
Mluvíme o rozšíření policejní stanice.
- To se vás myslím netýká. - Dobře. Vidíš?
- Nelíbí se mi váš tón. - Kevin Marchal.
Dodával vaší milici vitamíny?
- Co? - Vaši muži mu vyhrožovali.
Zavolal Mercierovi, myslel si, že ho ochrání.
Nevěděl, že Mercier je součástí gangu.
Sbohem, Kevine.
Přestaň, Ousmane. Promiňte, pane starosto.
Nemám pravdu?
Vnímám ve vašem hlase vztek, pane komisaři.
Chápu to.
Představuju to, co nesnášíte. Muž lidu, jako jste vy.
Úspěšný. Na nic si nestěžuje.
Nevymlouvá se, když selže.
Nikdy nic nežádal.
Běloch.
Věčný utlačovatel.
Víte, docela se mi líbíte.
Mohl bych říct vašim nadřízeným o tomto neoprávněném vyrušení,
které je mimo vaši jurisdikci.
Zjistil jsem si o vás informace díky přátelům z ministerstva.
Dobrá kariéra.
- Ano. Dobrá kariéra. - Jo.
Se zálibou v neposlušnosti.
Nevím, jak dlouho vás bude pozitivní diskriminace ještě chránit.
Vidíš?
Pozitivní diskriminace.
Okouzlil vás, že?
- Úžasný africký muž. - Co?
Vás, degenerovaného domestikovaného maloměšťáka.
Jeho divoká stránka.
Nezlomnost.
Milujete, když má nad vámi převahu.
Zaprvé, „degenerovaný maloměšťák“ a ta převaha, to tam nevidím.
A co když se mi líbí, když má převahu velký černoch?
Muž s tmavou pletí. Bratr. Snědý muž. Grázl.
Jsou věci, které přijmu, ale tohle zašlo moc daleko.
Co vám vadí? Jeho lesknoucí se pleť?
Jeho velké svaly? Frajerství? Vytvarovaný zadek?
Strávili jsme spolu noc a on byl nervózní.
- Cože? - Bráním tě.
Tak přestaň!
Nejste nic jiného než státní úředníci z Paříže,
kteří překračují svoje pravomoce. Takže…
Jestli vám záleží na kariéře,
jeďte domů, než vás obviním z obtěžování.
Přátelská rada.
Uvidíme se, příteli.
Jasně. Šťastnou cestu!
- O čem to mluvíš? - Co?
Nebyl jsem nervózní!
- Jo? - Jdi přede mnou!
- Zíráš mi na zadek? - No tak.
Kampak jedeš, Merciere?
Umím řídit, víš.
Mercier mluvil s Kevinem, než zemřel. To se bude Vnitřním záležitostem líbit.
- Jsi moc blízko. - Já umím pronásledovat.
Určitě v tom bude i Brunner.
Naši svědci jsou striptérka a dealer.
Proti starostovi…
Nesmíme ho ztratit.
Je naší vstupenkou.
Teď už ho doprovázíš.
Vytlačí nás do srázu!
Zabij je!
Dělej! Doraz je!
- Kurva! Udělej něco! - Co?
To nemáš zbraň?
Jasně.
Přestaň se hýbat!
- Je tam ještě? - Jo.
Moc se hýbeme!
Zatraceně.
- Zrychli! - Nejde to!
Tohle je policejní auto! Ne závodní auto!
Hajzl.
Mají tohle závodní auta?
Do toho! Jedna…
dva, tři!
Do prdele! Zastav!
Zastav!
- V pohodě? - Jo. Ty?
Jo, v pohodě.
Jsem v pohodě.
- Ousi, jak se máš? - Yas!
- Máš něco? - Byla jsem v laborce.
- A? - Ten metamfetamin je pervitin.
To používali nacisté během války.
- To vážně? - Jo.
Aby na tom nebyli závislí, přidali tam věci jako kokain nebo oxykodon.
To je D-IX.
Žádné vyčerpání ani bolest.
Přesně to ten chlápek bral.
Být tebou, tak mám obavy.
Hej, Yas! Tady François.
- François Monge. - Jsi s Mongem?
- Jo. - Jak se máš?
Dobře, ale…
- Přestaň. - Můžu pozdravit.
Už jsi to udělal. Vedu rozhovor.
Promiň. Pak ti to vysvětlím.
- Díky. - To nic. Tak zatím.
Kurva.
- To není jen banda naštvaných fašistů. - Ne.
Je to zasraná armáda.
- Co je to s váma? - To jsem jen my.
Vysvětlíme to.
Měli jsme rozsvítit lampu.
- Jo, promiň. - Jo.
- Lekla ses. - Tak nějak, jo.
Promluvíme si?
Skutečná otázka je proč. Proč to Brunner dělá?
Má svou armádu. Ovládá čtvrti.
- Zbavuje se těch, kteří toho moc ví. - Nebo nás.
To není jen kvůli pořádku.
Proto byl zvolen.
Měli bychom rychle zjistit důvod.
Dnes ten případ nerozlouskneme. Roztáhnu gauč.
- Můžete spát spolu? - Jasně.
Jsme zvyklí.
Víš, co mě napadlo, když jsme byli v autě?
Už je to dlouho, co jsem se cítil jako doma.
Byl jsem s tebou.
Chci se omluvit za Yasmine.
Nech toho.
Měl jsi pravdu.
Žárlil jsem na tvůj úspěch.
Pomstil jsem se tak, jak jsem uměl.
Nebyl to dobrý tah. Omlouvám se.
Dobře.
Nemáš co říct?
Ne.
Nechceš se třeba omluvit?
- Za co? - To mi řekni ty.
Sakra. Jsi otravný.
Fajn. Taky se omlouvám. A je to.
Spokojený?
Za co?
Za komisařskou zkoušku.
Ignoroval jsem tě.
Kvůli Yasmine.
Myslím, že ti jednou odpustím.
Děláme pokroky.
To je hezké.
Víš, na co myslím?
Nemůžu tu zkouška udělat kvůli tomu, abych naštval svého otce.
Tys prošel. Nemůže to být tak těžké.
To jsem jako neslyšel! Dobře?
Pravda. To je špatná psychologie.
Nechám ti Alice. Vzdávám to.
Vzdáváš? Myslíš, že potřebuju tvé svolení?
Seš blbej.
Dobrou noc, hoši.
Vidíš? Jsi hrozně otravnej.
- Dobrou. - Dobrou.
Françoisi. Nech si ty spodky.
Máme tolik společnýho.
Ráno jíme to samé.
- Úžasné. - No jo.
Nejen jahody a med.
Jahody z Dordogne. Akátový med. To je znamení.
Kolik je?
- Nevzbudils mě. - Spal jsi.
Ty budíš nespící lidi?
Promiň. Jak je?
Bezva.
Povídali jsme si.
- O čem? - Co teď dělat.
Nemůžeme na Brunnera. Moc riskantní.
- Musíme najít slabinu. - Buďte tu. Jste v bezpečí.
Já zajdu pro všechny složky o něm.
Projdeme je společně.
Dobře. To uděláme.
- Jo? - Jo.
Radši pracuj hlavou než nohama.
Jdu do sprchy.
Já taky nepotřebuju svolení.
Jsem zklamaný. Nepřišlo mi, že je to u ní tak snadný.
- Půjdeme? - Proč?
Musíme vědět proti komu zbrojí.
Radši budeš jít krekry?
Fajn. To jsem si myslel.
- A co Alice? - Příliš nebezpečné.
Nezatáhneme ji do toho.
Porušení vyšetřovacího protokolu.
Snažíme se, aby to bylo legální.
- Krádež policejního vozidla. - Jsme policie.
Vloupání a vniknutí.
Ano. Přesně tak.
Do prdele!
Aussaressesi!
Tudy!
Aussaressesi, to stačí.
Pitomej pes. Vůbec neposlouchá.
Zůstaň venku. Víš to.
Vyřiď si to se svým pánem.
- Vezmeš si spodek? - Proč?
- Protože. - Proč ne obráceně?
- Už jsem tady. - Nic tu není.
- Tady všude dole! - „Dedole“?
- Všude dole! - Nemluvím africky.
Všude dole!
Natalie, já toho psa nesnáším. Nechám ho utratit.
- To je ale blbej pes. - Zlatíčko?
Brzy přijde učitel klavíru. Běž trénovat.
Já to nechápu.
Sakra…
Mluv pusou.
- Nahlas. - Promiň.
Půjdeš tam, já tam. Až skončíme, potkáme se tady.
Jaké patro?
- Odkud? - Odkud jsi odešel.
Jedno patro dole. Dvě nahoře.
Jedno dole, kde jsi a jedno nade mnou.
Tři patra dole, dvě nahoře.
Tak zatím.
- Kde ses tu vzal? - Další dveře.
- Takže? - Nic.
- Ty? - Nic.
Něco nám uniklo.
- Sakra. Brunner. - Cože?
Jeho klacek.
- Neviděls jeho klacek? - Nedíval jsem se.
- Byl velkej. - Jsi divnej.
- Držel ho! - Jsi mega psychopat.
Musí tady být kulečník.
Musí tu být pokoj s kulečníkem. Přešli jsme ho.
Dobrý. Skvělá práce. Máš pravdu.
- Françoisi? - Jo.
Co děláš?
Už jdu.
Vidím tě.
Jo.
Hej.
Jasně. Tak jo.
- Má chlapské doupě. - Co?
Chlapské doupě. Vlastní prostor. Jeho doupě.
Člověk s takovým vkusem nemůže být tak zlý.
Mešita.
Čajovna. Synagoga.
Migrační centrum.
Všechno je tam. Čas začátku.
Čas, cíl…
To Kevin objevil.
Velký projekt, který ho vyděsil.
Koordinované útoky.
Všechno začíná v 17 hodin.
Jaký den?
Alice. Promiň, že jsme odešli. Je to horší, než se zdálo.
Sežeň všechny možné posily. Přijeď do tiskárny Lefranc.
Jasně.
Nemůžu jí poslat GPS souřadnice, nemám její číslo.
Nemůžu to teď vysvětlovat. Posílám GPS souřadnice.
- Opatruj se. - „Opatruj se“?
Vyklouzlo to.
To je ono.
Díky. Skvělý.
Jak příhodné.
Nadešel čas, přátelé!
- Mí bratři! - Jo!
Je čas napsat
novou stránku naší společné historie.
Čas zrodit náš další svět!
Jo!
Svět, kde se už nebudeme bát.
Skvělý člověk.
Protože strach a hanba
patří na druhou stranu!
Jo!
Nejste zrůdy!
- Ne! - Jste odbojáři!
Hrdinové!
A vy…
Nejsme sami!
Ne!
Všichni naši přátelé z Evropy, ale i z Nového Zélandu,
Ruska a Spojených států,
jsou stejní jako my.
Doufáme a vzdorujeme!
Ale…
odpor
už nestačí.
Je čas zaútočit.
Jo!
Jo! Útok!
Stačí jediná jiskra, aby pochopili, že je to možné.
Vy budete ta jiskra!
Za pár hodin si všechny zprávy
uvědomí
tu nepopiratelnou pravdu.
Tahle země je naše!
Jo!
Nemůžeme je všechny zatknout.
Zvlášť když odejdou. Musíme je tu zdržet.
Kurva. Bez signálu.
Osvoboď se, Francie.
Ať jsou Francouzi páni svých zákonů.
Vyhoďte potížisty.
Nebudeme vás opatrovat.
Osvoboď se, Francie.
Dědic tvé historie a víry.
Bělost tvé duše…
Já to udělám. Zdrž je tu.
- Proč já? - Protože.
Protože co?
Nevypadám jako Brunnerův tým.
A já vypadám jako fašista?
Ne! Ale nejsi černoch.
Nejsem černoch?
- A seš? - Ne.
- Takže? - Dobře. Když se ti to hodí.
- Když se mi to hodí? Nejsi černoch! - Půjdu sám.
Sám?
- Tudy. - Vím. Nepůjdu tam s prázdnýma rukama.
Improvizuju s tím, co je po ruce.
Jestli se to pokazí, kódem bude tvé jméno. Dobře?
- „Véjméno“? - Jo.
Divný kód. Něco jednoduššího?
Tvoje jméno. To je Ousmane.
V podstatě mě voláš.
- To není kód. - Je.
- Ne. - Vybral jsem si to. Vím, že je to kód.
- Když řekneš „Ousmane“, voláš mě. - Když to říkáš.
Promiň. Myslel jsem, že budeš aspoň dojatý.
- Takže ti mám poděkovat? - Ne.
Dobře, díky, Françoisi.
Tak jo. Měj se.
- Nebo sbohem. - Sbohem?
Není to rozloučení. Neboj.
Jsem tady.
Co tady dělá ten blbec?
Přídavek!
Bravo, madam. Krásný hlas. Pěkné vibrato.
Vaše tvrdohlavost se obrací v pěknou tupost.
- Jo? - Je váš kluk poblíž?
Rozešli jsme se. Nechal jsem ho.
Přemýšlel jsem.
Myslím, že jsem jeden z vás. Moje místo je mezi vámi.
Jak budeme postupovat dál? Máte test psychologické způsobilosti?
Ne, ne psychologické. Fyzické?
Mám spoustu předností. Jsem bílý.
Jsem pokřtěný. Hraje to roli?
Trochu, ne? Katolík je dobrý, ne?
Nesnáším všechno dovezené.
Africké, asijské,
arabské, jasně, základy.
- Až na jídlo. - Dost.
Jeden krok vpřed a vybouchneme. Jasný?
- Polož to. - Klid, chlape.
Ano!
- Jsi sama? - Jo. François?
Uvnitř. Pojďme to skončit a…
- Stůj. - Co to děláš?
Proč jste neodjeli? Bylo by to snazší.
- Vyhrožovali ti? - Myslíš, že oni jsou ti zlí?
- To nejsi ty. - Ne, to nejsem.
Není to milá Alice zabouchnutá do pařížskýho poldy.
Ta milá holka s úsměvem? Jsi slepý?
Ty to nevidíš?
S pár hlídkami a fotbálkem s místními tady nic nezměníme.
Brunner má pravdu. Musíme začít znovu.
- Vyčistit stát. - Zabíjet nevinné?
No tak.
To vás uklidnilo.
Už dost!
Běž domů, ty zaprodanče!
- Dej mi to! - Opatrně!
- Neničte si hlas! - No tak!
Vážně jsi mě ošálila.
Říkala jsem, co jsi chtěl slyšet.
Co? Ty nebiješ holky?
Vyhodí nás do vzduchu!
- Kvůli vám! No tak. - Dej mi to!
- Není to propojené! - Je to podvrh.
Ousmane! Ať vás to ani nenapadne.
Hej!
Nikdy nezměníš běh dějin! Jsi nicka!
Jasně.
Jsem ochotný zemřít pro věc, ale v mešitě nebo KFC.
Neumřu v nějaké staré tiskárně. Ousmane!
- Ousmane! - To je na mě.
Ještě jsme neskončili.
Ousmane.
Parchante!
Ousmane!
„Véjméno“!
Z cesty!
- Ty… - Za tebou!
Zastav! Pusť mě dovnitř!
Ty divochu!
Po tom všem, co jsme pro vás udělali! Vrať se domů!
- Nechte toho, paní, řídím! - Saracéne!
Vypadněte!
Saracéne!
Jste blázen?
Jsou všude!
- Zloději! - To je vtip? Je to psychopatka!
Rychle! Co to děláš?
- Kudy utekl? - Nevím.
- Neviděls ho? - Nevím…
Bránil jsem se!
Jeď doleva.
Chytíme ho zezadu.
No tak.
- Vidíš ho? - Ne.
- Co je to? - Nevím.
Kurva!
Pozor!
Kde je? Vidíš ho?
Tady!
- Kde je? - Tam!
- Kurva! - Zbav se ho! Setřes ho!
- No tak! - Nemůžu!
Nevím, kde je. Ty běž, já řídím!
Ale ne… Do prdele!
- Kde je Alice? - S Brunnerem.
- Co? - Vysvětlím to.
Vidíš je?
- Ne. Nikdo tam není. - Už jsme skoro tam.
Přišla mi divná.
Nevidím je.
ŠVÝCARSKO
Ne. Pojďme k bodu nula.
Švýcarsko! Jedou tam.
Jeď!
Kurva.
To jsou oni.
- Zapni si pás. - Ne.
Připoutej se.
- Proč? - Zapni se.
Zaseklo se to.
No tak!
- Tam! - Jsou tady!
Pozor na to auto!
Opatrně!
Nevidím je. Přidej!
Pozor!
Do prdele! Jedou dolů.
Šlápni na to!
- Přidej! - Nemůžu jet rychleji!
Ovce!
- Pitomý ovce! - Jsou všude.
Co tady dělají? Vážně!
Už jedou! Rychle!
Pozor! Tam!
- Uhni! - Do prdele! Kde jsou ti poldové?
Před tebou!
No tak. Zmáčkni to.
Co to děláš, Ousmane?
- V pohodě? - Jsi blázen!
- Co jsem měl dělat? - Cokoli jiného.
Zavolám pomoc. Neboj.
Z cesty!
Ousmane. Je tam!
ZAČÁTEK ODPOČÍTÁVÁNÍ
Hotovo! Jediná jiskra. A pojistka je odjištěná.
NABITO
Máme tři minuty!
Policie!
Všichni ven!
No tak! Ven!
Ven!
- Co se děje? - Ven!
Ven! Nemůžete tu zůstat!
Je tu bomba!
Jak je to africky?
- Jak africky? - Jih, sever. To je fuk.
- Zkontroluju vršek. - Obětuju se.
Nevymaže to utrpení, které ti moji předkové způsobili…
- Teď není čas! - Nikdy není správná chvíle.
Tudy!
Vypadněte. Je tu bomba.
Poberte děti! Rychle!
Dělejte. Není čas.
Ven!
- Rychle! - Bomba!
- Ven. - No tak!
Tudy!
- No tak! - Ven!
Ven! Je tu bomba, lidi!
- Dobrý. - Zbývá 20 vteřin! Nestihneme to.
- Podívej! - To je dvacet metrů.
To dáme. No tak!
Jdeme na to!
Nechci umřít. Ne takhle. Ne s tebou!
Hej.
Promiň.
Nemohl jsem to vědět.
Hajzl.
Synové Chlodvíka budou potřebovat nového führera.
Nebo führess.
Máš pravdu. Řekl bys führess?
- Führine? - Jo, to není špatný.
- Führette? - To zní jako fretka.
Dobře, führine. Máš pravdu.
- Co řekneme našim kolegům? - Nevím.
Případ je uzavřen. Chtěli jsme to tu omrknout.
Jedoucí vozidlo nám zablokovalo cestu.
To je ono.
Protože povinnost…
je silnější než volání divočiny.
- Přesně. - Odpověděli jsme.
Tohle je opravdový šok.
Antoine Brunner, vůdce strany France Vive,
byl obžalován za stýkání se se zločinci
s úmyslem spáchat teroristické činy.
Katastrofu odvrátili dva policisté z Paříže.
Policie
opět pracovala na zajištění bezpečnosti našich občanů.
Musím zejména poděkovat
Pařížské kriminální divizi,
které je mi ctí šéfovat.
Chci poděkovat ministrovi vnitra,
který při této…
Vždy dělají rozhovor s lidmi z kanclu.
Jaký to má smysl, když nás nikdo nevidí?
Proč jsi se mnou nechtěl zemřít?
Protože nechci umřít.
Řekl jsi: „Nechci umřít, ne takhle, ne s tebou.“
- Proč ne se mnou? - Protože.
- „Protože“ není odpověď. - Vážně?
- Ne. - Dobře.
Proč ne se mnou?
V tom smyslu, že na mně nezáleží. Jsem sám.
O nic nejde. Ale ty jsi táta. Máš syna.
Nebylo by fér, kdybys zemřel se mnou.
- To jsi měl říct. - Všechno kolem nás se rozpadalo.
Je to dlouhá věta, tak jsem ti dal zkrácenou verzi konceptu.
- Nesmysl. - Nemusíš mi věřit.
Je to nesmysl, protože na tobě záleží. Jsi dobrý chlap.
A nejsi sám.
Máš mě. A nemám jen Yvese.
Mám tebe.
- Dobře. - Co jsi říkal předtím?
- Skutečný tým? Opravdové duo? - Ještě nějaká synonyma?
Od naší noci v hotelu jsi sentimentální.
Jsi idiot.
Máš pravdu.
Bylo by hezké ukázat ty pracující.
Znáš lidi z televize?
Něco lepšího.
MINISTERSTVO VNITRA
STÁTNÍ POLICIE
Zloděj!
Odhodlání.
Disciplína.
Test vašich limitů.
Odvaha.
Obětavost.
Poctivost.
Síla.
Státní policie nabírá.
Zažij dobrodružství. Přidej se k nám.
Střih!
- Střih! - To bylo dobrý. Perfektní!
To je ono. Díky.
Skvělý. Perfektní!
Výborně. Líbí se mi to.
- Ještě jednou? - Nevím, jestli máme čas.
Můžeme přejít na číslo 50?
- Viděls to? Dobrý? - Jo.
Dobrý, že?
Na Eiffelovce našli tělo Američana. Jdeš?
Nemůžu. Ještě mám jednu scénu.
Promiň. Jasně že jdu.
- Musím se odlíčit. - Jo.
Jen trochu báze a lesku.
Bude to rychlé.
- Čeho? - Lesku.
- Péče o pleť. - To je hodně.
- Vážně? - Ano.
Pak to musím přetočit.
- Tady je. - Pařížská kriminální divize!
- Takže? - Není to špatné.
Překlad titulků: Veronika Holbová