PRINC V TENISKÁCH
Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ne každá pohádka začíná za sedmero horami.
Ta naše začíná tady.
Poznáváte to?
Je to domov mnoha králů a královen, ačkoli nenosí korunu.
Země možností a příležitostí.
Ačkoli pro mnohé může být tento sen stejně vzdálený jako zámek v oblacích.
V dobách tenisek,
daleko od blýskavých věží království
žil zvláštní mladík, milý a nápaditý.
Podobně jako spousta jiných v tomto městě věřil,
že dokonalý pár bot ho může povznést, vynést do oblak.
S hlavou plnou nápadů a srdcem plným naděje
se držel svých snů
bez ohledu na to, jak se ho okolní svět snažil držet při zemi.
Tak jo!
Tohle je novinka… Tohle je novinka…
Limitovaná série se musí vytáhnout časně.
Třiatřicítka na mém triku.
Jsem hvězda všech. Fronta se táhne přes pět bloků.
Nemůžou se dočkat mých bot.
Boty, boty.
Tohle je novinka. Nikdo nešlápne na mý boty.
Boty, boty.
„Co to je? Ty podrážky jsou hustý.“
Hustý, hustý.
„To je fakt. Paparazziové fotí.“
Chtějí boty, něco super,
chtějí vášeň, vědět, kdo je v kurzu.
Kráčíme ulicí, nezakopni.
- Nezakopni. - Nezakopni.
Mám rád Nikes na míru.
Gucci mi sluší.
Prada vypadá draze.
Nikdo je nenosí jako já.
Ty moje mají duši.
Takhle riskuju už od tří let.
Jdu za svými sny, letím ke hvězdám.
To, co nosíš, říká, kdo vlastně jsi.
A když myslíš, že jsem dost vysoko,
chystám se vyletět výš.
Opouštím gravitaci, nastartoval jsem.
To je tvůj král, dej si pokoj.
Moje boty jsou naprostá novinka.
Boty, boty.
Tohle je novinka. Nikdo nešlápne na mý boty.
Boty, boty.
„Co to je? Ty podrážky jsou hustý.“
Hustý, hustý.
„To je fakt. Paparazziové fotí.“
Cvak, cvak.
- Padejte odsud! - Pardon, pardon!
Je těžké vysvětlit, co to znamená.
Od náčrtu na papíře po stehy na švech,
od stylovky po skvělý barevný schéma.
Nepochybuj o mně, zlato. Navrhuju svý sny.
V mých snech všechno lítá.
V mých snech lítám, vyletím k nebi.
Až spadnu na Zem, budu potřebovat jeřáb.
Zpátky do reality. Je mi sedmnáct.
Páni.
Jo, vidím tě.
No tak.
Měl bych dělat pro Nike nebo pro Reebok.
Kvůli mým adidaskám sledujte Hypebeast.
Mířím k výšinám, měl bych být král.
S další kolekcí změním svět.
S mýma botama
budu klouzat,
budu lítat s mýma botama…
Co?
Vidíte to?
Hodně o mně řeknou boty, které nosím.
Boty, boty.
Je to novinka. Nikdo nešlápne na mý boty.
Boty, boty.
„Co to je? Ty podrážky jsou hustý.“
Hustý, hustý.
Moje boty jsou novinka.
Hej, hej, hej, hej, hej. Jo.
Ele.
Je jedno, jak moc chtěl lítat…
Je to novinka.
…jeho otčím a sobečtí nevlastní bratři měli jiný plán.
Potřebovali, aby stál pěkně nohama na zemi.
Ele, už jsi u toho displeje dlouho.
Je potřeba udělat milion věcí
a vážně nevím, co udělat, aby ses soustředil.
Pojď sem. Je třeba utřít police a vzadu to srovnat.
A ukliď prosím tě ten pult.
Počkej, já nemám volno?
Nepracujou dnes Stacy a Zelly?
Já nemůžu. Mám schůzku budoucích hazardních kapitalistů.
- Je to dost důležitý. - Působivé.
Vidíš?
Ale já jsem měl…
Taky něco mám.
Jejda.
- Promiň, mám džudo. - Tohle taky ukliď.
Mám důležitou večeři se zákazníkem.
Pak je chci vzít sem, tak ať se to tady blyští.
- No… - Poslouchal jsi mě?
Do sedmi. Nerozptyluj se.
Můžu…
Vážně? Sami na mě čeká. Jdu na to uvedení tenisek.
A my ti řekli o normálním životě.
- Promiň. - Promiň, kámo.
- Páni. - Třeba příště.
- Ahoj, Sami. Já… - Kámo, kde jsi?
- Přijdeš o… Měj se.
- Nerozptyluj se. - Nemůžu…
Jdeme, hoši.
- Měj se. - „Nerozptyluj se.“
- Tak zatím. - Ahoj.
ZAVŘENO
Boty, boty, boty.
Hej, Sami, promiň, že jdu pozdě.
Kámo, kde jsi? Myslela jsem, že máš volno.
To jsem taky měl mít.
Darth Otčím zase udeřil. Ten chlap…
Pohyb. Přijdeme pozdě.
- Už jdeme pozdě. - Pozor! Pozor!
Promiňte, Gustavo.
Promiňte, G.
- Pomůžeme vám? - Gracias.
Kámo, musíme jít.
No tak, stejně jdeme pozdě.
Gustavo, vím, že jste silák, ale tohle není práce pro jednoho.
Proto jste tady, ne?
PROZAHRADNIČÍME SE ŽIVOTEM SPOLU
Páni.
K rajčatům, por favor.
Na rajčata pro jednoho je to spousta hlíny.
Musím se starat o všechno,
co potřebuje trochu lásky a pomoci.
Ať je to malé nebo velké.
Gustavo! Koukám na ty vaše Tailwindy! To je pecka!
Co mám říct?
Jdou ke mně, ne?
Jasně, jste svůj.
Tvoje matka přesně věděla, co potřebuju.
Obrovský talent. Vybrala ten nejlepší pár.
To je fakt.
Rosiiny růže
Proč se někdy nezastavíš?
Podívat se, jak to tu kvete?
- Jo… - Dělej, dělej…
Dělej, pojď už.
Můžeš za námi kdykoli přijít. To přece víš.
G, strašně pospícháme.
- Jo, omlouvám se. - Fakt.
Díky moc, že jsi mi tady pomohl, Ele.
- Za málo. - Jsi syn své matky, to vidím.
Jasně.
Ele, metro! Jedem!
Dělej! Nestihneme to!
No tak! Zelenou!
- Volno. Jdeme.
Jdeme, jdeme.
- Běž! - Běž!
Dělej.
Podržte ty dveře.
Počkejte!
Pozor, dveře se zavírají.
- Stihli jsme to. - Proč jsi šel ke Gustavovi?
Málem jsme to nestihli.
Jen málem.
Jo!
- Kámo, doufám, že to stihneme. - Já taky.
K LÉTÁNÍ STVOŘENY
Spolupráce značek Adidas a King, kolekce Adidas Forum 1984.
První tenisky Daria Kinga budou naše.
Vidíš tu novou šedou? Vesmírnou šedou?
- Ten tvar, materiál… - Rozplýváš se!
Rozplýváš se. Tahle kolekce bude skvělá.
No tak jo! Lepší svět není!
Ty boty změní náš život. Tohle je moje půlka. Máš svoji?
Prodala jsem svoje Airmaxy 97 přítelkyni.
Přítelkyni? Které?
Máš jich asi deset.
Musíš políbit spoustu žab, než najdeš princeznu.
Do té doby musíš vydržet se mnou.
Nebo aspoň tvoje boty.
Klidně budu nosit 20 ponožek a dělit se o ty boty s tebou,
když se zbavím těchhle. V pohodě.
- Ukaž mi je. - Nejde to dolů.
Zkoušela jsem to. Pitomá barva.
Tak jo, vítej v dílně.
PENÁL
KLASICKÁ SILUETA OTISKY PRSTŮ
RETRO FONT
To ne.
Snad mě nezabiješ.
Ele, ty mě děsíš.
Bezva.
POZOR! ODKOPNUTO
Cos to udělal s mojí teniskou?
Chtěl jsem…
Kámo, to je super. Teď tu druhou.
Tak jo.
Jo.
- Nehýbej se. - Dobře.
Tadá!
Dost!
Něco tak super jsem ještě neměla.
Jo, to půjde.
BACHA, KAM ŠLAPEŠ
Sami?
Co to děláš?
Jseš talent.
Mohli bychom ty peníze použít na materiál na tvoje vlastní boty.
Pamatuješ první boty, cos udělal v šestce?
- Tvoje máma chtěla zavolat Nike. - To už nedělám.
Ale mohl bys.
Vyměnilas svoje boty za opravdový tenisky. Ne?
Od opravdovýho návrháře, ne od kámoše.
Ty jsi opravdový návrhář.
Co dělá někoho opravdovým?
Sami, kdy jsi mě viděla naposled dělat tenisky?
Jen si čmárám do bloku. Nic víc.
Vtipný. Připadá mi, že slyším tvýho otčíma.
Plete se? Plete se?
Doplňuju regály. A moc mi to nejde.
Ále.
Poběž. Díky.
Jak jsi vládce přesvědčil, aby tě dneska pustil?
Možná jsem zamknul a neřekl mu to.
Odvážný.
Když se vrátím včas, nic nepozná.
FORUM ZNOVUUVEDENÍ
STVOŘENY K LETU
Tak jo. Asi to pozná.
„Stvořeny k letu.“
Půjdeme?
Jdeme na to.
Chci jim dát pusu.
Velebte krále.
Jestli ale budeš pospíchat zpátky,
budu je nosit první, protože nechci,
abys je hned první den odřel.
- První bod předmanžel… - Páni.
Vydrž.
Odkud jsou ty King6?
Vypadají skoro jako Sleeks. Dostávají je jen hráči?
Hej! Nepředbíhat!
Fronta je tamhle!
- Jasně. - Běžte pěkně na konec.
- Ne. - Nepředbíhat!
To do práce nemůžu stihnout.
- To je snad tisíc lidí. - To vidím.
- Další skupina. - Pojď.
- Postupujte. - Kámo, nemůžeme…
- Říkám, že fronta je tamhle. - Jo.
Mám vám to vysvětlit osobně?
- To je v pořádku. - Hej.
Jsem ráda, že jste mě našli. Čekám na vás.
- Nekryj je. - Nikoho nekryju.
Je to naše sestřenka.
Jsou to moji příbuzní
- a držela jsem jim místo. - Jo.
- Jsme rodina. - Takže díky.
- Díky. Sbohem. Mějte se. - Díky.
- Jasně. - Nikdy nevíš.
- Ale víš, že oni ne. - Zavoláme ochranku?
To bylo fakt milý.
Já jsem Kira.
El.
Ahoj, já jsem Sami. Nepatřím sem, tak…
To je moje kamarádka Sami.
- Ahoj, Sami. - Už jsem zdravila. Ahoj.
- Omlouvám se. - Díky za záchranu.
Jasně. Ten kluk je moc vystajlovanej, ne?
Zaslouží si předběhnout.
- Je akorát nabuzenej. - Jak jako?
Vidělas jeho Zebry, ne?
Jo.
Všimla sis, že je ten pruh u podrážky tmavší?
Je to mokrý. Myslím, že je ráno pořádně vydrhnul.
Tvrdě se na tuhle akci připravil.
- Páni, ty sis toho všimnul? - No…
El věří, že tenisky jsou okno do duše.
Takový detektor nálady.
Do duše?
- Ukaž jí to. - Ne.
- Je to jeho trik. - Není to trik.
Naučila ho to jeho máma…
- Přestaň. - Co tě naučila?
Je tenisková vědma.
- Tak to musím vidět, Ele. - Fakt o nic nejde.
No tak, předveď se.
Dobře. Tak jo.
Vidíš toho chlápka?
- Jo. - Dobře.
„Neřeš, co se nerozpadá.“
S GOAT se nespleteš. Stabilní, spolehlivé, vkusné,
dává dárky k Vánocům, co fakt chceš.
K přáníčku dá peníze.
Na to nemusíš být vědma.
Můžeš to říct o komkoli a neověříme to.
Buď přesvědčivější.
Tak třeba tahle.
Super růžový boty.
Barevný svršek, ale musela to doladit tkaničkama.
Je nebojácná. Strachu se vysměje.
Ta rozhodně větrací mřížku neobejde.
Děláš si srandu?
Já nevím, žádný Newyorčan nevkročí na větrací mřížku.
Vsadím se, že půjde po chodníku.
Voilà!
Jseš skvělej!
Jseš tenisková vědma!
- Nelhalas, Sami. - Já vím.
Ne, já… Musíš dávat pozor.
Lidi vyprávějí svůj příběh.
To jsou prostě dokonalý tenisky.
Nebo by mohly být.
Prostě musíš dát lidem prostor, aby se projevili.
Ale podle tvý logiky
proč by všichni tihle lidi nosili stejný boty?
Podle mě, když tomu návrhu dáš všechno, je z toho hit.
moje bota, můj příběh.
Je mi líto.
Oficiálně jsme vyprodali všechny tenisky Forum.
Díky, že jste přišli.
Vidíte toho týpka?
- Potřebujete čtyři páry? - Jako vážně?
Máte snad dvě nohy!
- Taky je chci. - Nechápu.
Nejhorší den mýho života.
Já nevím. Byl to super pokec o botách. Vlastně vůbec nejlepší.
Jo, byla to nejlepší zábava…
Jsme teď spojení. Je to super.
Dost.
Myslím, že ti chce říct, že tě rád poznal.
- Jo. - Hele…
Myslím, že jsi říkal, že je to sestřenice.
Jo, jsme příbuzní. Jsme rodina. Je to rodinná sešlost.
- Máš kamarády. - Co se děje?
Mám nápad. Co kdybychom…
- Uteč! - Uteč!
Utíkej! Pardon.
Běž. Rychle!
Pardon, uhněte! Rychle!
Neutečeš!
- Rychle! - Tamhle jsou!
- Uhněte! Za nima! - Co je?
Zachraňte se, já jedu.
- Měj se, Sami! - Jdeme.
Vidím je!
Chyť je!
- Pořád jsou za náma. - Počkej.
- Bude to dobrodružství. - Utíkají nám! Rychle!
Jo.
- Pozor, dveře se zavírají. - Za nimi!
Co to… No tak.
- Adios! - Měli byste zdrhat!
Počkat, kam to vlastně jedeme?
- Do Queensu. Pojď. - Queensu?
Když jsi řekl „dobrodružství“,
myslela jsem, že mi ukážeš něco, co neznám.
Tak ty už jsi všechno viděla?
Možná.
Co je?
Umíš víc triků, tenisková vědmo?
Triky? Ne. Jenom domov.
Tohle je příběh Astorie, části v Queensu, a je slavný.
Ta euforie se nedá popsat,
tak tě tam vezmu.
V tomhle malém koutě New Yorku
jsou lidé z celého světa.
Jazyky, styly, odlišnosti.
Sdílíme tuhle čtvrť.
Víš, v Queensu už jsem byla.
Ale takhle jsi ho nikdy neviděla.
Tak se připrav na návštěvu a pozor, dveře se zavírají.
Odsud pocházím a je to nejlepší, nejlepší.
Tak pojď a uvidíš to nejlepší, nic lepšího není.
Energie New Yorku, ale všichni se znají.
Hej!
Vidíš?
Je to vážně nejlepší, nejlepší.
- Kolik je hodin? - Ukaž!
Hej, hej, hej, hej, hej.
Teď ty. No tak. Ukaž se. Ukaž se.
Pojďme to prozkoumat.
Říkám ti, že v Queensu už jsem byla.
- Určitě? - Určitě.
A?
Co ten obličej?
Není to prostě nejlepší?
Je to pěkný, ale asi jsem viděla lepší.
Ne, jsi jen turistka.
Než se dostaneme k refrénu, budeš se mnou souhlasit.
Tak začneme. Vyskoč z metra,
sjeď po zábradlí, připrav se a běž.
Vyber si desku, všechno je retro.
Znáš všechny sousedy, „Ahoj, Gustavo!“
Hele, to je Ernesto a dělá pesto.
- Zkuste to. - No není to nejlepší?
Jsem překvapená a chci říct ano,
ale ještě nejsem přesvědčená. Co mi ukážeš dál?
Na jídlo paní Singhové nic nemá.
Její slepičí kari je nejlepší v ulici.
Musím souhlasit, to umí rozehřát.
Tak mi ještě něco ukaž, než uvěřím.
U Aleka je to jistota. Shawarma, feta, galaktoboureko.
Nic lepšího není.
- Páni. Tohle je fakt nejlepší. - Jo!
Nejlepší.
Odsud pocházím.
A je to nejlepší, nejlepší.
Tak pojď a uvidíš to nejlepší, nic lepšího není.
Tahle komunita je pro mě nová, ale tak skvěle se bavím.
Je to vážně to nejlepší, nejlepší.
Líbí se mi, když vidím její překvapený obličej.
Líbí se mi vidět tohle město jeho očima.
Jsem rád, že se jí líbí moje čtvrť.
Musím říct, že to galakto něco bylo vážně dobré.
Líbí se mi, že vidíme svět odlišně.
A tak přemýšlím, jestli můžeme být
nejlepší, nejlepší, nejlepší.
Můžeme být?
Nejlepší, nejlepší, nejlepší.
Propána. Ele…
Rychle!
Propána.
Je to skvělé. To je sprcha! Kam to jdeš?
Ele!
To je úžasné. To je úžasné!
- Pojď, je to úžasné! - Ele!
Ele, nemůžu si namočit vlasy.
Máš krásný vlasy!
Pojďme.
Bylo to pro tebe nové?
Dobře, měla bych vidět ještě něco?
A co…
tohle?
To poznávám. To vidím z okna našeho bytu.
Holka z centra.
Tak jo, podíváme se na to zblízka.
Následuj mě, Manhattane.
Dobře.
- Opatrně. - Jo.
NADĚJE JE – VĚŘ PŘEMĚNA. NOVÝ ŽIVOT.
Legendární astorijská sprejerská zeď.
Neustále se vyvíjí a mění. Je trochu jako tohle město.
Každý se tu může vyjádřit a teď je řada na tobě.
Díky.
Nevím, co udělat.
Nastříkej, co teď cítíš. Cokoli.
Ukaž, co v tobě je, Manhattane. No teda. Tohle teď cítíš?
To je…
Jsem zmatený.
Otoč se.
Udělala jsem rám.
Jestli se ta zeď mění,
chci si navždy zapamatovat, jak vypadá právě teď.
Sýr.
Můj táta vyrostl v Queensu.
- Vážně? - Jo.
Hodně mluví o svých kořenech, ale…
Nebyl tady, ani nepamatuju.
Tak kdyby si potřeboval odfrknout, jsem zjevně průvodce, tak…
Dám ti čtyři hvězdičky.
Cože? Jen se na to podívej! Není tohle na pět hvězdiček?
Když k tomu přidáš věštění z tenisek, tak ti možná přidám.
Jasně. Manhattan prostě nikdy nemá dost. Chápu. Chápu.
Podle Sami tě to všechno naučila máma. Je to tak?
Jo. Je.
Než umřela.
Proto pro mě boty tolik znamenají.
Je to to jediné, co mi po ní zbylo.
To mě nenapadlo.
- Promiň. - To je dobrý.
Víš…
Chybí mi.
Ale každý den je se mnou.
Pokaždé, když vklouznu do bot.
To je docela hustý dědictví.
V naší rodině je plno teniskového braku, ale…
Pochybuju, že by viděli boty tak jako ty.
Mimochodem, pomůžeš mi s něčím?
Pro tebe cokoli, Manhattane.
Dobře. Co o mně říkají?
A nesmíš mě šetřit, jasný? Já to unesu.
No… Neříkají vůbec nic.
Nejsou špatné. Jsou… Jsou jen trochu…
Obyčejné.
Trochu obyčejnější, než bych u Kinga čekal. Promiň.
Tak říkáš, že jsem obyčejná?
Ne. Ne, ne. Tak jsem to nemyslel. Chci říct, že ty boty…
Ty si zasloužíš něco jedinečného.
- Co? - Ne, máš pravdu.
Měl by ses vidět. To bylo tak vtipný.
Máš pravdu. Jsou obyčejný.
A z toho jsem měla strach, protože já obyčejná nejsem.
Když jsi měla strach, že nejsou super, proč jsi do nich šla?
Tak to na Manhattanu děláte?
Je to životní postoj.
Občas musíš něco vyzkoušet a doufat, že tě to překvapí.
Dneska jsem vyzkoušela tyhle boty a není to ono.
- Ne. Vůbec. - Ne. Tentokrát ne.
Ale dneska jsem taky zkusila dobrodružství s tebou.
A…
Jsi překvapená?
Jo. To teda.
Cítím něco nového
a je to to nejlepší. To nejlepší.
Cítíš to taky?
Protože je to to nejlepší. Nic lepšího není.
Tenhle den byl jako sen
a já nechci, aby skončil.
Možná bychom mohli být nejlepší, nejlepší.
Promiň, to je moje sestra. Už jsem měla být doma.
To je tolik? Ne. Ne, ne, ne, ne. Kruci!
- Počkej, co je? - Jsem v háji.
- Ne, ale… Dobře. - Chyť se mě.
- Dobrý? - Jo. Jo.
Musím běžet.
- Tohle bylo… - Jo. Naprosto.
Budeš mě sledovat a já zas tebe?
- Jo. - Dobře.
Pokud jde o ty Sleeky…
- Chci ti něco říct. - Promiň. Musím ho chytit.
Počkej. Nemám tvůj… Ele, počkej!
Promiň.
- Ahoj, Liv. - Kde jsi?
Promiň, ztratila jsem pojem o čase. Díky.
Roger je tady.
Váš kočár, slečno Kingová.
Vážně, Rogere? Sledujete můj mobil?
Nedala jste mi jinou možnost, když jste dnes utekla.
Omlouvám se.
- Dobře. Měj se, Liv. - Kiro?
Pardon. Promiňte.
Kde jsi byl?
Ahoj. Omlouvám se. Ztratil jsem pojem o čase.
Ztratils pojem o čase?
Tys neměl co ztrácet pojem o čase.
Měl jsi být tady a pracovat.
Já vím, ale něco jsem měl.
Řekl jsem ti, že dneska přivedu někoho důležitýho, ne?
- Řekl jsem ti to? - Ano.
A co jsme tu našli?
Co?
Zhasnutý obchod a zamčené dveře.
Naprosto nepůsobivé.
A naprosto trapné.
Tohle je skutečný svět, Ele!
Žádné čmáranice ani nesmysly, o kterých sníš. Jasný?
Skutečný svět. Musíš se dát do kupy.
Ele, já to vážně nechápu.
Takhle ses nechoval a neutíkal, když tu byla tvoje matka.
Nedělala ze mě skladníka.
Nikdy je ani neokřikneš, když mi strčí svoji směnu.
Nezačínej.
Ne, změnili jste směny a ani se mě nezeptali.
Dělá to pořád.
Zelly, jsem to já, kdo zamknul a nikomu o tom neřekl?
Ne, Stacy. Pamatuješ, že to byl El?
Co kdybyste tátovi řekli, že jste měli pracovat…
Tak dost.
Ele, budeš pracovat celý příští týden.
- Hej! - To není fér!
- A ukliď tady. - Promiň.
Zítra přijdou další důležití lidé.
A do odvolání máš domácí vězení.
- Já jsem… - Konec zvonec.
Pojďte, kluci. Dneska zavře El.
Doufám, že se poučí.
Jejda.
Hned jsme tam, tati.
Kámo.
Nedomluvili jsme se náhodou, že si půjdeme z cesty,
aby bylo tohle mizerný soužití snesitelný?
To ale neznamená, že mi můžete házet svoje směny.
- „Házet“? - Proč si pořád stěžuješ?
My jsme museli opustit Jersey a skončili
v týhle díře.
Tohle není díra.
Víš to jistě, Ele? Není to díra?
Nepochopili jsme tvůj systém.
Tak to možná bude chtít trochu srovnat.
Jejda.
„Něco měl.“
- Měj se. - Užij si to.
Pamatuju, jak jsme to tu vedli ty a já.
Nechalas mě denně zdobit výlohy.
Usměvavé tváře, vázání tkaniček.
Jo, to všechno byl sen.
Mělas to tu super, tak čisté,
kromě okolí mého šicího stroje, ale to jsi chápala.
Vždycky jsi měla plán. Chybí mi, jaké to bývalo.
Všechno je teď jiné.
Budeš na mě ale pyšná.
Půjdu ve tvých stopách, dokud se nepostavím na nohy.
Když mám pocit, že na mně nikomu nezáleží, zavřu oči a jsi zase se mnou.
Ujdu míli ve tvých botách.
Sny nás obou naplním.
I přes opotřebování
budeme vždycky dokonalý pár.
Ano, co jsi pryč, připadám si neviditelný.
Je těžké zkoušet, aby mě svět viděl tak jako ty.
Nikdo ve mě nevěří tak jako ty.
Musím se přes to přenést.
Najít pomalu cestu zpět.
Víš, že dokážu všechno, co jsi chtěla.
Slibuju.
Prosím.
Díky.
ZAVŘENO PŘIJDU HNED
Mami?
Půjdu ve tvých stopách, dokud se nepostavím na nohy.
Když mám pocit, že na mně nikomu nezáleží, zavřu oči a jsi zase se mnou.
Ujdu míli ve tvých botách.
Sny nás obou naplním.
A i přes opotřebení
budeme vždycky dokonalý pár.
Potkal jsem dívku a je skvělá. Provedl jsem ji místy vzpomínek.
Dlouho jsem nikomu neukázal místa, kam jsme chodívali.
Pořád si ten den přehrávám a doufám, že to taky tak má.
Byla bys z ní nadšená, to přísahám. Možná budeme dokonalý pár.
Zdravím, slečno Kingová. Jste doma.
Mami, gala výbor je zaplaven žádostmi o lístky.
- Seznam hostů je uzavřen týdny. - Jsem doma!
- Tady jsme, zlato. - Konečně.
Měla jsem úžasný den.
Očividně. Tak úžasný, že jsi zmeškala večeři.
A přípravy na gala večer.
Já vím, ale byla jsem na tátově uvedení kolekce
a ve frontě jsem potkala hezkého…
Zlato, bylas ve frontě?
Stačilo zavolat do kanceláře a dostala bys je.
- Ne. - Zkoumala jsi Sleeky, že?
Poprosila jsem Kiru, aby vyzkoušela prototyp.
Mělas je dneska venku?
Tak co jim říkáš, zlato?
Říkám vám, že nízká bota teď letí.
Sleeky jsou skvělé.
Přijď s nějakými čísly, a zvážím to.
Sneakercon je už za pár měsíců
a musíme být nejlepší, abychom zvýšili loňská čísla.
Ne že by loňská čísla byla špatná.
Ne, ale nebyla skvělá.
Byla nižší než rok předtím,
která byla nižší než rok předtím,
tak potřebujeme bombu.
Říkám, že Sleeky jsou to, co King6 potřebuje.
- Tati? - Darie?
Vím, že ten tlak je veliký.
Ten návrhář je pro nás důležitý. Jeho práce je vždycky hit.
Líbí se mi, že spustil tu obrovskou kampaň.
Loni měl tři velké kolekce.
Musíš mi věřit, tati.
Přemýšlíš o něčem, Kiro?
Jo.
Jenom si myslím, že Sleeky nás na vrchol nedostanou.
A proč ne?
Protože… Prostě nenesou žádný vzkaz.
Není za nimi žádný příběh.
Nejsou špatné, ale jsou trochu obyčejné.
Neřekla jsi, že jsem obyčejná, že ne.
Prostě si myslím, že máme na víc.
Tati, tady nejsme úplně v kontaktu s ulicí.
Chce to nový hlas.
Potřebujeme čerstvý vítr.
Mám tady hromadu průzkumů, které říkají něco jiného.
Je to jen můj názor.
A neměl by můj názor mít nějakou váhu?
Taky má.
Tvoje máma má pravdu. Problém je, že jsem zjistil,
že se nedá podnikat jen podle tvého názoru.
Talent, vášeň, to je jen součást.
Můj tým má zkušenosti, dělají průzkumy,
a jestli jsou Sleeky přesně to, co nás dostane na vrchol,
tak do toho půjdeme.
Tati, no tak. Dej mi šanci.
Liv jsi šanci dal, když si o ni řekla.
Mám radost, že se chceš zapojit do rodinného podniku,
ale na těchhle rozhodnutích závisí spousta lidí.
Takže za mnou musíš přijít
„Jsou obyčejné. Mám pravdu.“
- Víš, jak to myslím? - Víš co?
Brouku, porozhlédnout se nikomu neublíží.
Darie, máme trochu času.
Fajn. Nevěřím, že takového člověka najdete,
ale nechám tě to zkusit.
- Počkat. Cože? - Tak domluveno.
Kiro, jestli najdeš návrháře, o kterém bychom uvažovali,
někoho, kdo tě osloví, bude mít co říct a může to podložit zkušenostmi,
zkusíme to.
Vážně? Moc to pro mě znamená, tati.
- Slyšela jsi, že jsem řekl „a“, že? - Jo. Slyšela, tati.
Dobře.
Slavnost je za dva týdny a jestli do té doby nenajdeme návrháře,
který by všechno změnil, spustíme Sleeky tvé sestry.
- Jo. Co dál? - Charitativní aukce.
To je celá vaše máma.
- Mám telefon. - Ne.
Jo, musím to vzít.
- Tati? - Ano?
Díky.
V pohodě.
Svolejte tým Sneakerconu a řekni jim, ať počkají.
Budeme dál hledat.
- Ne. - Jo.
Ani náhodou. Ne.
Ona je…
POD KORUNOU!
- To není možný. - Kámo, já jsem…
- Kdyby ses viděl! Co se děje? - O čem to mluvíš?
Sami. Nemačkej to.
- Co takhle zaplatit? - Pardon.
Bože. Pardon.
Bavili jsme se s Kirou Kingovou. S Kirou Kingovou.
S dcerou Daria Kinga, neboli teniskového krále.
Jak to, že jsem to nevěděl?
Mám Kingův plakát na zdi už od sedmi. Je to King.
To je šílený. Ona je něco jako princezna.
Ale ne, Sami.
- Pohnojil jsem to. - Nech to plavat.
Nemohl jsi vědět, že je to Kira Kingová.
- Pěkný. - Díky.
Sami, poslouchej. Ztrhal jsem její boty. Její King6, chápeš?
Ztrhal jsem jí tátu.
A co jsi chtěl udělat? Lhát jí?
- Říkej, co si myslíš. - Proč nevyšiluješ jako já?
Ele, uniká ti to hlavní.
Když teď víme, kdo je…
A prásk!
KAŽDOROČNÍ CHARITATIVNÍ SLAVNOST
- Kingova slavnost? - Jo.
Teď ji znovu najdeš. Nemáš zač.
Dobře, dobře.
Na nejexkluzivnější teniskové události roku?
Skvělý nápad. To se nestane.
Cože? Kámo, copak tohle není definice osudu?
- No tak. Líbí se ti. A ty jí. - Hele, to nemůžeš vědět.
Vždyť to z vás úplně sálalo, až mi bylo vedro.
Můžeš toho nechat? Říkáš, že to sálalo?
Jenom trošku.
Kámo, tak to zkus.
To se nikdy nestane.
Proč?
Ne. Prostě ne. To nejde, chápeš?
Vědecky to není možné, protože já jsem…
Jestli řekneš „skladník“…
Chtěl jsem říct „nikdo“.
To je pěkný.
Já jsem nikdo a podívej se na ni.
A ona je prostě někdo.
Musíš jí ukázat, že jsi někdo, ukaž jí svůj talent.
- Navrhni na tu slavnost super boty. - Za dva týdny?
- Na to není dost času. - Tak radši začni.
To nejde.
Nemůžeš se ukázat v těchhle okopaných.
To bys ani nechtěl, podívej se na ně.
Je to tvoje šance ukázat slečně Kiře Kingové, co v tobě je.
No tak.
- Prosím… - Ele?
Ne to, co o tobě říká on.
Ele, potřebuju tě tady.
Už jdu.
- Jseš blázen. - Přemýšlej o tom.
To se nestane.
Hele, nikdy neříkej nikdy.
Podívejte se na to provedení a materiál.
Je to italská kůže.
Jsou moc hezké.
Ale jsou na mě trochu drahé.
V restauraci jste celý den na nohou.
Nezaslouží si to vaše nohy?
- Ele! Tady jsi. - Paní Singhová!
Jak se máte?
Přinesla jsem ti tohle.
- Copak pro mě máte? - Chtěla jsem, abys je měl,
kdyby se ti na podzim zhoršila alergie.
- Děkuju. - Tvoje máma
dávala na mou medicínu.
- Tak je zkus, beta, ano? - Zkusím.
- Ta výloha je super. - Půjdu s vámi.
Jsi moc milý.
Aleko mě nechal zachránit ty hodinové ručičky…
Ty jsi hlavička. Rosie by byla nadšená.
- Myslíte? - Přemýšlejte o tom, paní Singhová.
Přidal bych vám k tomu zadarmo pohlcovače pachu.
Řekl právě, že mi smrdí nohy?
Nejspíš ano.
Mějte se.
Sbohem!
Tuhle čtvrť nechápu.
Tváří se jako jedna velká rodina.
Ale kde jsou, když je potřebuješ?
- Ještě tě neznají. - A to je moje chyba?
Přinesl jsem sem různé styly a novinky,
aby si mohl vybrat každý.
Vážně se snažím.
Ty je zjevně taky neznáš.
No, zdá se,
že obchod se zase vrátí k teniskám.
Co? Možná bych mohl něco…
Možná to tady koupí Foot Locker.
Co to…
- Ty chceš obchod prodat? - Jestli je přesvědčím.
S hypotékou už jsme měsíc pozadu a…
- Vypadá to, že… - Ty… Ne.
Můžeme požádat o dotaci. O sbírku.
Ne, ne, ne, Ele.
Ty máš pořád hlavu v oblacích.
Všechno nejde po tvým.
Myslíš, že to nevím?
Máma by nechtěla, abys to prodal.
- Jestli jsi ji miloval… - Miloval jsem ji!
Myslíš, že jsem chtěl tohle dělat sám?
Proč jsem asi na tebe tak tvrdý? Držel jsem to nad vodou.
Už je toho dost.
Někdy musíš sny nechat být.
Dokázala jsem to. Přišla jsem na to. Kámoš Loganova bráchy Jeremy s bratrancem
dělají na tom galavečeru catering.
Když se tam dostaneme, než to začne,
protáhne nás služebním vchodem.
Hustý.
Nepřipadá ti hustý být za číšníky? Mně teda jo.
Ale to nevadí, převlíknem se.
- Chce prodat Laces. - Co?
Trey prodává Laces.
Nemůže… To nemůže, ne?
Už to udělal.
To, co máma milovala nejvíc, je pryč.
Hej.
- Je to pryč. - Ele, to není pravda.
Ty jsi pořád tady.
A dokud naplňuješ její odkaz, není pryč ani ona.
Sami, Sami! Já…
Já nevím, co s tím.
Jasný?
Tohle místo je pro ni vším.
- To je… - Tady…
- Je to jen místo, Ele. - „Jen místo“?
- Tak jsem to nemyslela. - Jen…
Tak jsem to nemyslela. Tohle místo miluju.
Díky tomuhle místu si umím zavázat tkaničky deseti způsoby.
Díky tvojí mámě. Super hustý, úžasný mámě.
Chybí mi.
Mně taky.
Strašně.
A oba asi víme, co by chtěla, abys udělal.
Vstávej.
No tak. Musíš udělat tenisky.
OTEVŘENO
ZAVŘENO VRÁTÍM SE V 10:00
Máma vždycky vybere dokonalý pár!
TKANIČKY – TKANIČKY
Podívej se na člověka, pak uvidíš tu botu.
Do toho, jen do toho!
Moje křestní jméno je EL!!!
TO SE POVEDLO!
jsem z ASTORiE
Jo, byla to minutka,
vím, že jsem něco nedodělal,
ale vrátil jsem se k práci.
Mám v hlavě cíl a jasnou vizi.
Je čas představit svůj osud.
Chce to jen popíchnout zvíře.
Jen ohýnek pod nohama.
Do toho, jen do toho.
„Fantazie je klíčová.“
Udělej z ní realitu.
Do toho, jen do toho.
Hej, hej, hej, hej.
Osud volá, dám do toho všechno.
Do práce.
Hej, hej, hej, hej.
Osud volá, dám do toho všechno.
Práce, práce, práce, práce.
Tak nejdřív to trochu oprášíme.
LIMITOVANÁ KOLEKCE
Malá práce tě pohltí víc než velké řeči.
Trocha špíny nevadí, sundej rukavice.
Naplň svoje představy, pěstuj svou vášeň.
Čas představit svůj osud.
Chce to jen popíchnout zvíře.
Jen ohýnek pod nohama.
Do toho, jen do toho.
„Fantazie je klíčová.“
Udělej z ní realitu.
Do toho, jen do toho.
Hej, hej, hej.
Osud volá.
Kwonovy MINIATURY
Dám do toho všechno.
Vzchopím se.
Tak nejdřív je třeba to trochu oprášit.
Malá práce tě pohltí víc než velké řeči.
Trocha špíny nevadí, sundej rukavice.
Naplň svoje představy, pěstuj svou vášeň.
Je čas představit svůj osud.
Chce to jen popíchnout zvíře.
Jen ohýnek pod nohama.
Do toho, jen do toho,
„Fantazie je klíčová.“
Udělej z ní realitu.
Do toho, jen do toho.
MASKOVÁNÍ NA GALAVEČER
CHARITATIVNÍ GALAVEČER
OHÁKNI se, je čas SE VYPAŘIT!
DNES GALAVEČER
Tak jdeme na to!
- Je to celozrnný, že jo? - Jasně.
Jo, celozrnný.
- Kde je váš táta? - Venku.
Má nějaký jednání s Foot Locker. Proč?
Jen tak.
Chtěl jsem dodělat inventuru za tenhle týden.
Připravit si to.
To nádobí klidně nechte, umyju ho pak.
Užijte si to, co máte dneska večer.
Džudo. Nikdo si to nepamatuje.
Mějte se.
Nepřipadá ti to divný?
Jo.
Inventura se dělá jinde, Ele.
Jo, jo.
Jen jsem chtěl zkontrolovat dveře, jestli je zamčeno. A je.
Vy jste rychlí jedlíci. Tak já jdu dozadu.
Myslím, že lže.
Myslím, že neříká pravdu, Stacy.
Ne, Zelly. Neříká.
- To je můj telefon! - Vrať to.
sejdeme se za 10
To nevypadá na rovnání polic.
Že je táta pryč neznamená, že nemáš zaracha.
No tak, kluci, prosím! Mám se s někým setkat.
Má prodloužené vlasy a myslí, že je to dobrý?
Nejsou prodloužené, mám měkký kartáč.
- Měkký? - Kluci, no tak, prosím.
- Vypadá to dobře. - Je to hezký.
- Ne! - No tak!
- Tak, pěkně dovnitř. - Ne!
- Dovnitř. - Dělej.
Měj se!
- Kluci, ne! - Tak zatím!
Prosím! Pospíchám!
- Měj se. - Dobře se bav.
- Ahoj. - Neuvěřitelný.
Pořád jsme o krok před tebou.
Jsme jen krůček od toho, aby nás táta odsud dostal,
a nenecháme si to zkazit.
- Kluci… - Co chceš říct?
Dnešní večer je důležitý.
- Jo. - Promiň, neslyším tě.
Pusťte mě! Kluci!
Utáhl jsi to pořádně? Díky.
- Tak jdeme. - Fajn. Bezva.
Chceš si brát směny?
Kluci!
Mám někde být!
Kluci!
Mysli, mysli, mysli…
Asi jsme prošvihli svou šanci.
NÁVRH BOTY NA GALAVEČER
Prosím, prosím, prosím.
Chce to jen popíchnout zvíře.
Gustavo?
- Co tady děláte? - Hej…
Já vás miluju! Počkat, jak jste…
Nemáš snad někde být? Jdeme, pojď!
Připadalo mi, že potřebuješ trochu pomoct.
Jsem v pohodě, ale…
- Kámo, Ele… - To…
- Kde jsi byl? - To je dlouhá historka.
Zdravím, G.
Co ten tady dělá?
To chce víru, Sami.
Jestli to chceme udělat,
potřebujeme tu nejdůležitější věc.
Co?
Jak…
Lidi mluví. Celá čtvrť si povídá o tvých teniskách.
Vezmi si je. No tak. Ukaž, jak ti padnou. Jo.
Hej!
Páni, to jsou teda boty, kamaráde.
- Hej! - Paráda!
- Jdeme. - Hej!
Jsme připraveni na velký večer?
- Mám špatné zprávy, Ele. - Co?
Propásli jsme vstup?
Jo. Je mi to líto, kámo.
- Takže je to celé k ničemu. - To ne.
Třeba najdeme jiný způsob.
Pracoval jsi na tom, Ele. Nevzdávej se tak snadno.
Když zaliješ záhon se sny,
nezapomeň, že to nejdřív byla semínka.
Každá chvíle a každý skutek z tebe dělají to, co jsi
a to, kdo jsi, je vše co potřebuješ.
Život je automobil, stačí chytit volant.
Nikdy nevíš, co najdeš.
To tady bylo vždycky?
No, veteráni se jen tak nezjevují.
Čas dokáže oko nejlíp oklamat, drahoušku,
když světlo svítí přímo před tebou.
Musíš jít za ním, za ním.
Leť tak, aby sis to pamatoval.
Když si to vezmeš, bude to tvoje,
protože život je takový, jaký ho uděláš.
Není třeba mávat hůlkou,
aby tvé podrážky vylétly do oblak. Tak se prober…
- Třeba nejsem tak dobrý. - Zašněrovat.
- Kámo, musíš se předvést! - Počkat.
Tak se ohákni a ukaž jim, co v tobě je.
Možná, že už nemáme štěstí.
Mám jen to sako.
Dobré věci vznikají z dobrých pohnutek.
Když světlo svítí před tebou…
Ele, vypadáš fantasticky!
- Musíš jít za ním. - Za ním.
- Za ním.
V tomhle životě dostáváš, co dáváš.
- Tak dej všechno a chop se toho. - No tak.
- Chop se toho. - Chop se toho.
Chop se toho.
- Máš v sobě totiž tu sílu… - Ano, pane.
Musíš ji ale naučit růst ve tvém srdci naplněném minulostí.
Tou cestou si musíš projít a letět, aby sis to pamatoval.
Můžeš být ten nejlepší, život je takový, jaký si ho uděláš.
Nástroje máš, promluvme si o pravidlech.
Nečekej na 23:59,
protože to ti prostě vyprší čas.
Buď sám sebou a udělej, co je správné.
Ale hlavně, musíš být do půlnoci doma.
- Počkat, co? - Nemůžeme si to nechat?
Je to jen na dnešek, ale vypadáš skvěle.
Leť tak, aby sis to pamatoval.
Můžeš být nejlepší,
když světlo
svítí přímo před tebou,
musíš jít za ním.
- Za ním jít. - Za ním jít.
- Dej tomu vše, chop se toho. - Chop se toho.
- Chop se toho.
Chop se toho.
Máš v sobě sílu, ale musíš ji nechat růst.
Srdce ti naplnila minulost, která tě vede, musíš ale vyrazit na cestu.
A letět tak, aby sis to pamatoval.
Bude to tvé, když si to vezmeš. Život je takový, jaký si ho uděláš.
Správný nitky ti zjevně otevřou dveře.
Tak jo, najdeme postranní východ.
Snad nás tam pustí Jeremy nebo jeho bratranec.
Vstupenky, prosím.
- Jo, vstupenky. - Vstupenky…
Každý musí mít vstupenku.
- Jasně, my… - Vstupenky.
Sami.
Přeji hezký večer.
- Díky. - Užijeme si to.
To je paráda.
- Dobrý večer. - Páni! Vidíš ty předkrmy na lžičkách?
Pane… Sami. Omlouvám se.
- Strašně jí to chutná. - Je to děsně dobrý.
Díky.
Chovej se trochu.
- Ne díky, v pohodě. - Dám si ještě.
Projdu se, třeba najdu Kiru.
Nezapomeň, že jsi hvězda. Vyfotím tě.
- Dobře. - Nesněz všechno.
Padej.
Pardon?
Co?
Kdo je to?
- Ty tenisky potřebujeme. - Něco takového jsme neviděli.
Protože jsou jen jedny.
Vážně?
Můžete ho zkusit přesvědčit, aby vám nějaké udělal,
ale já na ně čekám už léta.
- On je návrhář? - Jo.
No,
a ke komu patří?
Ke mně.
Ne, myslí, pro koho pracuje. Pro jakou firmu?
To vám nemůžu říct.
Musíte o tom mlčet?
Ani to vám nemůžu říct.
- Dělá si z nás legraci. - Víte to jistě?
- Jdu zjistit, pro koho dělá. - Jo?
- Hodně štěstí. V tom tě porazím. - Dobře.
Viděl jsi…
- Můj tým na tom dělá. - Kristepane.
Panebože.
Takže to není King. Je, nebo ne?
Musím to vědět. Ty boty nejsou z tohohle světa.
Zjevně ho nahánějí tři značky a nikomu to neslíbil.
Říkám ti, že má zálusk na tajnou spolupráci.
Panebože. Vidíš to, co já? To je prostě úžasný.
Bude toho plné příští číslo Complexu.
Ví někdo, jak se jmenuje?
Víte něco…
Vidělas toho návrháře, o kterém všichni mluví?
Ano.
Jsou prostě neuvěřitelné.
Dělal pro všechny.
Pardon.
Páni.
Sen je přání tvého srdce,
když tvrdě spíš.
Ve snech tě srdce nebolí,
můžeš si nechat, cokoli chceš.
Věř svým snům a pak jednou
se náhle objeví duha.
Je jedno, jak moc tvé srdce truchlí.
Když v něco věříš,
tvůj sen, který si přeješ, se vyplní.
Promiň.
Jsi to ty.
Ele, bála jsem se, že tě už neuvidím.
Počkej, proč jsi tady?
Doufal jsem, že tě tu potkám.
Počkej, tentokrát chci ukázat něco já tobě.
Pojď.
- Promiňte. - Pardon.
Je to vaše, slečno Kingová.
- Děkuju. - Za málo.
Kam mě to vedeš?
Voilà.
Páni!
Bože, tohle je teniskové nebe.
- Ele! - Panebože!
Bože, ty máš batiku.
- Mám batikované. - Jordany? Podepsal to Jordan?
- Bože! To je úžasné. - Panebože!
Něco tak krásného jsem nikdy neviděl.
Děkuju.
Úplně mě mrazí. Tohle je můj sen.
Máma by byla nadšená.
Tak které z nich nosíš nejraději?
Děláš si legraci?
Nesmím na ně ani sáhnout, natož je nosit.
Cože? Ani jednou?
To není možný.
Na tyhle sis nesáhla?
To jsou modré OG tvýho táty, který měl ve finále
proti Celtics? Nevěřím.
Dobře, jednou jako malá, jsem si je vzala do výtahu,
ale pak jsem zpanikařila a vrátila je.
Mám pocit, že to není tvoje velikost.
Nezdědila jsi po tátovi výšku.
Byly ti trošku velké, co?
Jo. A dost o mé rodině. Pověz mi…
Co to máš dneska za boty?
No, to je jen…
Panebože.
Ty sis navrhnul sám?
Páni. Jak jsou barevný. Počkej, to je ta sprejerská zeď?
Jo.
A ty podrážky. Ele, já na nich vidím celý náš den.
Počkat.
- Ty jsi on, ten chlapík. - Kdo?
No, ten chlapík,
- co tajně spolupracuje s celebritami. - Co?
Ten, o kterém dneska večer všichni mluví.
Moje sestra Liv mluví jen o tom.
Proč jsi mi neřekl, že jsi návrhář?
- A k tomu geniální. - Manhattane,
tys mi neřekla, že jsi Kingová.
Kira Kingová. Jako by bylo důležité to vědět.
Tenisková smetánka?
- Královská rodina? - Jo.
Dobře. To je fér.
Jsem Kira Kingová.
Já vím.
- Těší mě. - Ahoj.
Poslouchej, musíš jít se mnou. Je to osud.
Protože dneska mám doslova poslední šanci dokázat tátovi,
že existuje návrhář, který má co říct,
který má názor.
A Ele…
To jsi ty.
Počkat.
Chceš říct, že můžu navrhovat pro Kinga?
- Jo. - Pro značku King?
Jako…
To je on.
- Kdo? - Pojď, můj táta.
- Dámy a pánové… - To je naše šance.
- …basketbalová legenda… - Teď?
…a hostitel tohoto charitativního večera King6, Darius King.
Chceme vám s mou ženou Denise poděkovat, že jste přišli.
Když jsem vyrůstal v ulicích Queensu,
neměl jsem dost peněz,
- abych si koupil nový pár… - Bože, já se těším.
Až to uvede, tak ho chytím.
Kdo věřil mému snu?
Je to šílený. Až uvidí tvoje dílo, tak se zblázní.
Myslíš?
…na další úroveň.
Zrodil se King6.
Pod vedením mé nejstarší dcery Liv
uvedeme něco, co jste ještě neviděli.
Pracujeme s talentovanými lidmi, kterým věříme.
Když jsem zmínil Liv…
- Určitě jo. - …připomíná mi to…
Hele, je to trochu hloupé, ale táta říká,
že důležitá je zkušenost,
takže o tobě bude chtít všechno vědět.
Odkud jsi, co dalšího jsi udělal nebo pro koho jsi pracoval.
- Dobře. - Jo.
Jsi mladý, ale podle toho, jak jsi zazářil, jsi měl určitě
hromady profesionálních akcí.
Je to pro mě důležité.
Jsem tvůj člověk.
Na tenhle večer nikdy nezapomenu.
- Ani já. - Kde jsi byla?
Super. Našels ji.
- Ahoj, Sami. - Ahoj.
- Ty znáš ty lidi? - Tohle je on.
To jsi ty?
Tyhle jsem navrhl, ale…
Jasně že je to on. Podívej se na ty boty.
Můžu si vás vyfotit? Jste nádherní.
Postavte se sem.
- Nebuď tak skromný. - Jo.
Je to superhvězda. Podívejte na ten mocný pár.
To je roztomilý. To si zarámuju.
Jsem tak nadšená. Chci ho představit tátovi.
Neřekl mi, ať někoho takového najdu?
Nadechni se.
Představíš ho tátovi, až skončí.
Tento program propaguje upřímnost
a čestnost, což je důležité…
Kéž by si pospíšil.
Je skoro půlnoc, a to vždycky spustí aukci.
- Půlnoc? - Jo.
Půlnoc.
AUKCE O PŮLNOCI
Nemůžeme odejít, máš se setkat s Kingem.
To je přesně ten problém. Zvoral jsem to.
Dobře. G nás před půlnocí varoval.
Pardon, ale co se…
Zatleskejte Dariu Kingovi!
Sejde dolů, abychom mohli o půlnoci zahájit aukci.
Je mi líto.
Musím ho odsud hned odvést.
To je…
- Počkat. Co? - Večerka.
- Pojď. - Pardon.
- Co se děje? - Já nevím.
- S dovolením. - Nemůžete odejít.
- Musíme. Pardon. - Vrátím se.
- No tak. - Ele!
- Pardon. - Hej! Hej!
Ne.
Můj oblek!
Co se děje?
Ele, jsem celá od jednohubek. Běž!
S dovolením.
- Sakra. No tohle. - Co to děláš? Jedou nahoru!
Zasekl jsem se!
Skoč!
Ele!
Moje bota! Ne!
Nenechte ho odejít.
Nech ji tam.
Ele.
- Nezlob se. - Musíme jít.
Jak tě zase najdu?
- Běž! - Pozor, lidi!
Počkejte!
- Ne! - Počkejte.
Jsme tady!
- Počkejte. - Jsme tady!
- Sami? - No?
Proč si tam všichni mysleli, že jsem tajemný návrhář?
Slavný po celém světě.
- Co jsi řekla? - Nic.
- Co jsi jim řekla? - Skoro nic.
Jen že jsi návrhář a že jsi hustej. To je…
To je asi všechno.
Samantho.
- Možná jsem tě trochu vychválila… - Proč?
…ale skoro nic jsem neřekla.
Nemůžu za to, co si z toho lidi vyvodili.
No, Kira se mě zeptala, jestli mám zkušenosti.
- A? - A…
Chtěla mě představit panu Kingovi, tak jsem řekl, že jo.
- Kámo, to je skvělý! - Ne, to není dobrý.
Je to strašný. Lhal jsem jí.
Myslíš, že všichni na té párty byli na 100 % pravdiví?
- Ano. - Ne.
Podívej, oba jsme malinko přeháněli, ale dopadne to skvěle.
Asi.
Sami, jak se jí po tomhle můžu podívat do očí?
Řekni mi ještě jednou, proč utekl.
Je to umělec. Víš, jací jsou.
Třeba Banksy se nikdy nikomu neukázal.
A ty jsi velké zvíře, tati.
- Jo. - Lidi jsou z tebe nervózní.
- Dobrý pokus. - Dobře, ale tati…
Podívej se na jeho práci. Ta mluví sama za sebe, ne?
Přiznávám, dostal mě.
Je to jako dívat se na něco naprosto nového, ale přesto známého.
Připomíná mi to domov. Nevím proč. Je tak barevná,
Hele, to místo znám.
Tvoje máma mě tam vzala, když jsme spolu začali chodit.
- Vážně? - Jo, měli tam ten nejlepší dezert.
- Bylo to takové pudinkové… - Galaktoboureko?
Jo. Jak to víš?
Vzal mě tam.
Pořád se mi nelíbí, že o něm nic nevím.
Pracoval pro spoustu slavných značek. Podívej, jak je to osobní.
Já mu věřím.
Musíš mi věřit.
Liv?
Přiznávám, že je to dobré, ale to neznámo je dost riskantní.
Dobře, Kiro. Přiveď ho.
Sedneme si s ním, a jestli se potvrdí, co říkáš,
pokusíme se to předvést na Sneakerconu.
- Vážně? - Ano.
- Díky, tati. - Za málo.
- Mám tě ráda. - Mír.
Jo!
Kingu, můžu selfie?
- Darie! - Darie, tady.
- Co se včera stalo? - Potkal jsem Kinga.
Kinga bych taky chtěl potkat.
Chci, abys chápala, co všechno je pro nás v sázce.
A proto…
Pomůžu ti, s čím bude třeba.
Dobře?
Vážně?
Jestli je tohle to, co máme udělat, tak to uděláme.
Dokážeme to. Jdu do toho.
- Děkuju. - To je jasný.
Tak a teď ho musíme najít.
Ano! Zavolej mu. Hned mu napiš.
No, to nemůžu. Nemám jeho číslo ani Instagram.
Takže jsi s ním byla dvakrát,
- a nemáš žádný číslo? - Ne.
Holka, co se děje? Je třeba zamakat.
- Potřebuju pomoct. - To jo.
Znám jen křestní jméno.
A nevím, jak ho najít, ale mám jeho botu.
Na večeři jsi mluvila o spojení s lidmi.
- Jo. - Máme 40 milionů sledujících.
Spojíme se s nimi.
Co udělat celou kampaň King6,
abychom našli návrháře s druhou botou?
- Udělejme to. - Jdeme na to. To chce plán.
Musí přijít k nám.
- Něco nafotíme. - Ano.
Vydáme fotku, jak držíš tu botu.
- Chce to chytlavý slogan. - Jo. „Kde je můj princ?“
To je skvělý.
Hledám tě,
všude tě hledám.
Kvůli tobě přemýšlím,
že bychom mohli vytvořit něco nového.
Co ty na to?
Musíš vystoupit. Co se ti honí hlavou?
Moc o tom nepřemýšlej.
Tak jo, internety. Jedem.
Víš, že to mezi námi jiskří.
Kde teď jsi?
Mimořádná zpráva ze světa tenisek.
Sestry Kingovy překopaly scénář moderní pohádky o Popelce.
Mladí muži z celého světa tvrdí, že mají druhou botu
a jsou princem nejmladší Kingovy dcery.
Ele, objev se. Nenech se hledat.
Ještě s nikým jsem se takhle necítila.
Celosvětový fenomén sociálních médií „Kde je můj princ?“
dnes míří na Manhattan, kde se návrháři scházejí v centrále King6.
Kde jsi teď?
Jsem tady, děvče, jsem tady, děvče, jsem tady.
- Přestaň si hrát. - Jsem tady, děvče.
- Jsem tady, děvče, jsem tady. - Kde jsi teď?
Ještě s nikým jsem se takhle necítila.
Ty a já můžeme být dokonalý pár. Hej, slyšíš mě?
Posloucháš? Teď je čas přestat si čmárat.
- V jakém světě to žiješ? - Volám…
- Volám tě. - Chop se šance.
Tak co? Máš super návrh?
Tady moje děvče… Je jedinečná.
Tak jo, neudělej chybu. Ukaž mé dívce, že máš, co je třeba.
Ukaž se, hochu. Nenech se hledat.
Vystup, jo. Postav se do řady.
- Ještě s nikým jsem se takhle necítila. - Ne, ne.
Ty a já můžeme být dokonalý pár.
- Kde jsi teď? - Jsem tady, děvče.
Jsem tady, děvče. Jsem tady.
Přestaň si hrát.
Jsem tady, děvče. Jsem tady, děvče.
- Jsem tady. - Kde jsi teď?
Ještě s nikým jsem se takhle necítila.
Ty a já můžeme být dokonalý pár.
Kde jsi teď?
Jsem tady, děvče. Jsem tady, děvče. Jsem tady.
Ty a já můžeme být dokonalý pár.
Pardon. Dobře.
S dovolením.
Kde jsi teď?
Ještě s nikým jsem se takhle necítila.
Kde jsi?
Ele, proč jsi dneska nepřišel? Měl jsi tam být.
Já nevím, Sami. Jasný?
Viděl jsi to, že jo?
Viděl to milion dalších lidí.
Udělala to kvůli tobě. Musíš jí odpovědět.
Kámo, tvoje dílo žere.
A podle toho, jak moc se tě snaží najít, nejde jí jen o to.
Sami, to je…
Pro Kiru je to strašně důležité a já jí nechci ublížit.
Jasně, protože schovávat se před někým
je skvělý způsob, jak nezranit něčí city.
Sami, tys tam nebyla.
Kdybys viděla tu úlevu v její tváři,
když myslela, že jsem slavný návrhář.
- O tohohle Ela nestojí. - Hej!
- Vážně. Vážně. - Ne…
Posaď se.
Takhle o mém nejlepším příteli nemluv.
Tak neuctivě.
Proč myslíš, že ti Kira první den neřekla, že je Kira?
Protože jí na tomhle nezáleží.
A všechno to, co o tobě říkali lidi na gala…
Nevyvracela jsem to, protože podle mě je to pravda.
Bude to pravda.
Ale aby tomu uvěřil svět, musíš tomu nejdřív uvěřit ty.
Věříš tomu?
Víš jistě, že to vyjde?
Jestli jsem tvoje parťačka, tak se do toho dáme.
- Líbí? - Jo.
Tak jo, tvůj vyvolený je tady a připravený se setkat.
Emotikon s bleskem.
- Pošli to. Pošli to. Pošli to. - Hotovo.
- Kiro! - Jsem na tebe tak pyšná, Ele.
Je to obrovský.
Jsem tady, děvče!
- Kámo… - Co?
- Napsala mi. - A?
- Na. Vyzvání to. Jsi v pohodě. - Co?
Haló?
Ahoj.
- Kde jsi byl? - Byl jsem…
Byl jsem idiot. Dostal jsem strach a…
Promiň, promiň. Ale už je to za mnou.
Určitě?
- Poslyš, Ele, je tady můj táta. - Co? Vážně?
Jo, chce se setkat. A jestli zase utečeš…
Neboj, nezklamu tě.
- Slibuješ? - Slibuju.
Jen se ujišťuju.
- Dobře. - Tak jo. Zatím.
On ji miluje! Miluje ji!
- Ahoj, Zelle. Jak se vede? - Čau, kámo. Co ty?
El a Kira Kingová. On ji miluje.
- Miluju ji! - Miluješ ji!
Kira Kingová? O co mu jde?
Kámo, budeš navrhovat tenisky pro Kinga!
- Zelly, pojď sem. - Jo.
O co jde?
- Co? - Co? Podívej se na něj.
- Na koho? - Myslí, že nás přechytračí.
- O čem to mluvíme? - El půjde ke dnu.
Teď jsem naštvanej, a hodně.
Běhá si tady, jako bychom nic nevěděli.
Co udělal? Měli bychom ho vrátit do školy.
Dát mu lekci. Ukázat mu, že my určujeme pravidla.
Jo, trochu to smrdí,
ale udělám cokoli, co nás dostane zas do Jersey.
Vím, že by nám měl prát, uklízet naše pokoje.
Přemýšlej. Musíme najít důkaz a nevidím jinou možnost.
- Udělám to já nebo ty. - Musíme ho zastavit.
Co musíme udělat?
Musíme to prohledat a najít, co hledáme.
Tak ať si El myslí, že nic nevíme.
Ne, ne, ne. El si myslí, že je chytrý.
Ne, ne, ne. Celý to tu prohrabeme.
Právě teď, teď, teď celý to skoncujeme.
Skoncujeme.
Jsem tady, děvče. Tady jsem.
Jsem tady, děvče!
El si myslí, že nic nevíme. Ne, ne, ne.
El si myslí, že je chytrý. Ne, ne, ne.
Jsem tady, děvče. Jsem tady.
Celý to skoncujeme. Skoncujeme.
Tak tohle schovává.
To je super bota. Kde je ta druhá?
Přemýšlej. Nechápeš? To je důkaz.
- Je to jen bota. - Jo, jako ta ve zprávách.
Musíš odvést pozornost.
Já udělám zbytek, chytím ho při činu.
Jo! Předvedu mu nějaký džudo.
To je moc. Stačí převrátit pár krabic.
- Páni, to je nepořádek. - To teda je.
Mega nepořádek.
El si myslí, že nic nevíme. Ne, ne, ne.
El si myslí, že je chytrý. Ne, ne, ne.
Všechno to tady rozcupujem. Teď, teď, teď.
Skoncujeme to. Skoncujeme.
Pojď sem.
Super. Mám tu fotku. El musí vědět, s kým si zahrává.
Jo. Dokázal jsem to.
- Myslíš, že já to dokázal. - Spolu jsme to dokázali.
- Tys tam jenom stál. - Tak takhle to je?
Skočil na návnadu a to byla velká chyba.
Jo, teď ho máme.
El si myslí, že nic nevíme. Ne, ne, ne.
El si myslí, že je chytrý. Ne, ne, ne.
Celý to tu rozcupujem. Teď, teď, teď.
Skoncujeme to tu. Skoncujeme.
- Fajn. Připravený? - Na co?
Musíme to říct panu Kingovi. Zkusíme si to.
Z cesty, pusťte nás dovnitř. Pane Kingu, tady je pravda.
Víte, ten váš El vám lže.
Vím, že říká, že je tajemný návrhář,
Ale ve skutečnosti je jen skladník.
Je to jen kluk z Queensu. Je to podvodník.
Pracuje za pultem, dělá inventury.
Chce věřit, že může být jako King.
Ve skutečném životě je to jen kluk, snílek.
Tiše, neprobuď ho.
VYPNOUT
El si myslí, že nic nevíme. Ne, ne, ne.
El si myslí, že je chytrý. Ne, ne, ne.
Celý to tu rozcupujeme. Teď, teď, teď.
Skoncujeme to. Skoncujeme.
El si myslí, že nic nevíme. Ne, ne, ne.
El si myslí, že je chytrý. Ne, ne, ne.
Celý to tu rozcupujeme. Teď, teď, teď.
Skoncujeme to. Skoncujeme.
Ne, ne, ne.
- Je den D. Zaspal jsi? - Nezvonil mi budík.
Musíme letět, Ele. Přijdeš pozdě.
Já vím. Nemám si vzít kravatu?
Chci vypadat profesionálně.
Víš, co je profesionální? Přijít včas.
Vtipný.
Kámo.
To je nádhera.
Tohle chceš dneska Kingovi ukázat? Návrh na Sneakercon?
Jo. Inspirovaný Kirou.
Kde je ta teniska?
- Co? - Sami, kde je ta teniska?
Kde je?
- No tak, musíme jít. - Potřebuju tu botu.
- Nepotřebuješ. - Nemůžu jít bez ní.
- Ano, můžeš. Viděl jsi to. - Sami.
- Jo. - Poslouchej mě.
Kira tě zná. Ví, že jsi tu botu udělal.
Teď jde o tvůj nový návrh. Věř mi.
Vezmi tohle a všechny porazíš.
Pokud teda chytíme metro.
- Jdeme. - Je docela dobrá.
Není docela dobrá. Je úžasná.
Jdeme.
Jsem dobrej.
ŽIVÝ PŘENOS SNEAKERCONU UŽ ZA DVA TÝDNY
- Čau. - Roznes je.
Rád jsem se s vámi setkal. Díky za váš čas.
My děkujeme vám.
Zlom vaz.
Nechceme, aby to dopadlo špatně?
- Co? - Ubožáku.
Sakra!
Ahoj, Kiro.
Chtěl ses sejít s tátou?
Můžeš jít.
Vaši bratři mi toho o vás pověděli hodně.
Pane Kingu, jsou to nevlastní bratři. Nemůžete věřit tomu, co říkají.
Věřit? Ty chceš mluvit o důvěře?
Můžu to vysvětlit. Kiro, prosím.
Posaď se.
Řekl jsi mé dceři, že jsi návrhář?
Slavný, tajemný návrhář s fanoušky po celém světě?
Ano. Tyhle jsem navrhnul. Jsem návrhář.
Ale lhal jsi.
Ano.
Takže jsi podvodník. Podfukář.
Takže celá tahle akce ti jen měla vytvořit jméno.
Chtěl jsi využít naši značku, naše sledující, aby sis vydělal.
- Ne, tak to není. Já… - Ne?
Takže se tvůj otec nesnaží zbavit
krachujícího, zadluženého obchodu s botami?
Trey je můj otčím. Je to mámin obchod.
Navrhl jsi je, nebo to byla součást podvodu?
Ne, ne. Ano. Ano.
Tahle bota, to jsem já.
Je to… Moje všechno.
A my ti máme věřit? Sneakercon je za pár týdnů!
Vymáchal jsi nás v tom.
A moje dcera se za tebe zaručila.
Poprvé se veřejně angažovala, a všechno jen kvůli lžím.
Myslím, že jsme skončili.
Už se k mé dceři nikdy nepřibližuj.
Kiro. Kiro, prosím.
Je mi to strašně líto.
- Jak jsi mi mohl lhát? - Nechtěl jsem.
Bylo to pro mě důležité.
Chtělas, abych byl takový, jak o mně všichni mluvili.
Tak je to moje chyba?
- Jistěže ne. - Neuvěřitelný.
Ne. Jenom říkám, že moje návrhy ti nestačily.
Připadalo mi, že na skladníka by ses dívala jinak.
Neplač. No tak. Já…
Jsem ten kluk z prvního dne.
- Ne. Ne. - Jsem, Kiro. No tak.
Teď jsi někdo, koho už nechci vidět.
Sbohem, Ele.
- Je mi to líto. - Ochranka.
Kiro, promiň.
- Kiro, prosím. No tak. - To stačí. Odejděte, prosím.
Kiro! Kiro!
- Vyvedu vás ven. - Jsem v pohodě.
- Jak to šlo? Jsme ve hře? - Je po všem.
OBCHOD KONČÍ!
KONEČNÝ VÝPRODEJ SLEVA 30 % nebo 2 za 1
Paní Singhová, no tak. Víte, že to dělám každou středu.
Budu si muset zvyknout dělat to sama.
Broučku, to nic. Bude to moje cvičení.
Nemůžu uvěřit, že odcházíš.
Všechno se to seběhlo rychle.
Pojď sem. A ozvi se.
Bude se mi stýskat.
Co se stane s jeho sny?
Copak jeho vášeň a talent nikdo neobjeví kvůli jedné chybě?
Anebo se čtvrť, kterou miloval a jejíž ducha ctil,
semkne a dá mu ještě šanci?
Tak to by bylo kouzlo, že?
Kiro.
- Dneska je den D. - Jo.
- Je to velký den. - Pro Liv.
Ne, pro nás všechny.
Jsi součást téhle firmy, Kiro, a téhle rodiny.
- Jsme Kingovi. - Já se tak necítím.
Musíš si narovnat korunku.
Byla jsem na tebe poslední týdny pyšná.
Proč?
Strašně jsem to zvorala.
- Všechno to byla lež. - Všechno?
Všechno, co El řekl o svých zkušenostech.
Všechno tím zamotal.
Dobře, to ale ty taky.
Je moje chyba, že lhal? Tomu nerozumím.
Není možné, že sis něco tak moc přála,
žes ho dohnala k tomu. aby řekl, co chceš?
- Možná. - Možná.
Pojď sem. Poslouchej mě.
Pro mladou ženu není snadné vystoupit, aby ji slyšeli ostatní,
zvláště pak její otec.
- Jo. - Dobrý?
- Jo. - Prosaď se.
Jo.
Udělalas to.
A já jsem na tebe pyšná,
protože to znamená, že jsi našla svůj hlas a víru v sebe sama.
- Znamená to, že dospíváš. - Jo.
A chceš něco vědět? Udělalas chybu. Děláme je všichni.
Nejdůležitější je, aby sis uvědomila,
co můžeš udělat příště jinak.
- Asi máš pravdu, mami. - Jistěže mám.
Brouku, víš, kolik takových proslovů jsem za ty roky měla k Liv?
- Vážně? - Jo. A k tvému otci.
- Vážně. - Co?
Brouku, nestal se Kingem sám, drahoušku.
- Holčičko. - Čemu se smějete?
- Zlato. - Co?
- Vypadáš skvěle. - Dost. Dobře.
Vstávej, musíme jít.
- Mám tě ráda. - Prima. Vstávej.
Dobře.
- Učešu ti vlasy. - Mluvily jste o mně?
- Ne. - Ne.
Snídaně. Hned.
Život je, jaký si ho…
- Život je, jaký si ho… - Ne.
Ne.
- Život je, jaký si ho uděláš. Co?
Život je, jaký si ho uděláš.
Život je, jaký si ho uděláš… Ži… Ži… Ži…
Život je, jaký si ho uděláš.
Musím jít.
Mám pocit, jako bych měl větší svaly.
- Jo, narostly ti. - Já vím.
Jo. Už to bude?
- Zbývají ti tři krabice… - Tři?
- …a půl krabice mně. - Kruci.
Vrátit se.
Páni.
Vracíme se do Jersey.
Sami!
- Pryč odsud. - Přesně to říkám.
Viděls někdy někoho takhle dřít, aby se dostal do Jersey,
- v jejich případě vůbec pracovat? - Sami, já…
Potřebuju, abys je zdržela.
- Musím se dostat na Sneakercon. - Jdeš tam?
- Jo. - Jo, kámo!
Musím najít Kiru a napravit to.
- Mám tady boty. - Jsem na tebe pyšná!
- Dělej, co umíš nejlíp. Udělej scénu. - Domluveno.
- Jdu na to. - Druhé kolo.
- Jo. - V pohodě?
- Jo. - Panebože.
Ahoj, kluci. Nechcete pomoct?
Pomoct? Jo. Klidně si sednu, takže…
Můžeš!
- Ne. - Jo. Tak jo.
Sami, dost pospícháme.
- Na to nesahej, Hej, ne. - To je super.
Svlíkni to. Ne. Je požehnaná mým senseiem. Chápeš?
- Sundej si to. - Parádní!
Okamžitě to svlíkni.
- Hej! Žádný otisky! - Skvělý!
- No tak. - Nevím, co se děje.
- Odjíždíme odsud. - Těším se!
- No tak! Dost! - Vrať to!
- Přestaň! Můžeš toho nechat? - Vrať mi to!
Dobře. V pohodě. Fajn.
- Co je to s tebou? - Na.
Pozor, dveře se zavírají.
Stejně jsem vám nechtěla pomáhat. Mějte se.
Páni.
UVEDENÍ TENISEK KING6 ŽIVĚ NA SNEAKERCONU
Zdravím, Sneakercone a fanoušci King6.
Jo!
Máme toho dnes pro vás spoustu.
Za prvé vám chceme poprvé představit
Sleek, které jsem sama vytvořila.
A jak skvělé bude vysílat pro naše fandy
na Sneakerconu v Clevelandu.
Nepropásněte naši speciální akci
a nezapomeňte se v 10:00 dívat.
A děkuju všem úžasným podporovatelům, kteří dnes přišli.
Máme vás rádi.
- Promiň, neviděl jsem tě. - Fakt?
ŽIVĚ Z CENTRÁLY KING6
Co?
Zelly. Zelly!
Co je? Ještě necítíš čerstvý vzduch Jersey?
- El je pryč. - Co?
Utekl na nějaký Sneakercon v King6.
Co když sežene peníze na provoz obchodu?
- Jedeme tam? Řídím. - Jo.
- Ne. - V pohodě.
No tak.
Neboj se.
Tak jo. Jedeme.
Tati! El utekl, ale víme, kde je.
- Měj se. - Za hodinu jsme zpět.
- Co to říkáte? - Uhni.
Máme plán. Kde je El?
- Co? - Uvidíme se za chvíli, tati.
Děláte si legraci? Vylezte.
- Neděláme. - Tati, je to dobrý. Uklidni se.
- Počkat! - Čau.
Kam jedete? Vraťte se!
Zabili jste mi kužel!
Tohle si nemůžu dovolit!
Sami, co se to děje?
Můžeš mi říct, kde je El?
Nesnáším, jak sabotuje všechno, co s tímhle souvisí.
Vím, že nechce odjet.
On to prostě nechápe.
Ne, to vy to nechápete.
Váš nevlastní syn má talent, je milý a plný nadějí,
ať se snažíte, jak chcete.
Víte co?
Myslím, že je čas, abyste viděl Ela, jaký je.
Kdo je připravený na OG King?
Přesvědčili jsme Kinga, aby oprášil své lásky
- z doby své slávy na hřišti. - Co?
Devadesátky volají, Sneakercone.
- Návrat. - Paráda.
K jde k I, a N k G.
Nechceš se rozletět k nebi, tak jako já?
Skvělé na nábřeží, rychlé na dráze.
A prásk, když zadrnčí koš.
Chceš, tak pro ně běž.
Neohlížej se na konkurenci.
Kiro, prosím.
Tak hurá zpátky než začnu jednat.
Jsem na špici a všichni chtějí naskladnit.
Chceš mluvit o věrnosti?
Já jsem král a chci mluvit o smetánce.
Je to král, pohleď nahoru.
- Prosím. - Ne, to je v pořádku.
Ta hra se hraje přes čas.
- Co je, Ele? - Tyhle jsou pro tebe.
Prosím, vezmi si je. Pak hned odejdu.
Je na nich malé K.
- Jsou pro mě? - Jediné na světě.
Jako ty.
Vím, že jsem ti lhal. A mrzí mě to, víš?
Nejsem takový.
Tak jsem nebyl vychovaný.
Jsem syn kouzelné, úžasné ženy,
která mě naučila, že tenisky můžou být oknem do duše.
Že ti můžou prozradit něčí zkušenosti, řeknou ti…
Řeknou ti, co je kdo zač a na čem mu záleží.
Mrzí mě to. Trvalo mi to dlouho, ale to, na čem mi záleží…
…jsi ty.
Je pozdě.
Dnes představíme novou tenisku.
Myslíš, že proto jsem tady?
Přišel jsem se ti omluvit.
Přišel jsem kvůli tobě. Ne kvůli botám.
To ne. Ty, ven.
Už jsi tady napáchal dost škod.
- Ztrapnil jsi mou rodinu… - Liv!
- …a ublížil mojí sestře. Běž… - Propána, Liv! Liv, to je dobrý.
El se přišel omluvit.
A já bych měla taky.
- Co? - Co?
Co to říkáš?
Promiň, že jsem tě tlačila, abys to řekl.
Táta říkal, že zkušenost je důležitá.
A já nevím… Já…
Byla jsem tím zaplavená, a zapomněla jsem, co je důležité,
jaká chci, aby byla moje rodina, čemu věřím.
Tvému talentu. Tvé vášni.
Ele, jsi úžasný.
A věřím v tebe.
A to by mělo stačit.
Podívej se na jeho dílo, Liv.
Jsou senzační, ne?
Mě nemusíš přesvědčovat.
Do svého díla jsi dal svůj hlas. Vezmeš je na pódium?
Ele, to zvládneš.
Pro tebe, Manhattane,
cokoli.
Propána.
Děkuju. Sneakercone, jste na to připraveni?
- Pane Kingu? - Zase ty?
- Ano, pane. - Inu?
Je zjevné, že jsem udělal pár věcí, kterým nevěříte.
Musel jsem přijít. Vím, že jste King.
Ale místa na mých botách znamenají Queens.
Queens!
- Kvůli Sami mysleli, že jim lžu. - Lžeš?
- Proto jim Kira nevěří. - Nevěří?
Vím, že nemůžete věřit lžím.
Jsem jen kluk s nápady, chci, abyste mi věřil.
Měním svět designem, koukněte na ty boty, jsou žhavý jak láva.
Bez urážky, pane Kingu, tam odkud jsem,
nemůžete nosit oblek, když na všechny zapomenete.
Moje máma umřela a nastoupil můj otčím.
Dělá, jako bych za jeho problémy mohl já.
Ten blok, co jsem měl na náčrty svých bot.
Slzy a sny, to jediné, co mi zbylo.
- Dostal jsi ho. - Chápete?
Jeď, Ele!
Hej, Kingu, vy mu to dovolíte?
Tohle nejsou devadesátky.
- Do toho, Kingu. - Tak o to tu jde?
- Takže takhle? - Chceme to slyšet.
Rozumím ti, mladíku. Mé srdce je s tvou rodinou, mladíku.
Vím, že děláš, co můžeš, mladíku.
Ale situace tě zahnala do kouta, mladíku.
Tak jak tě napadlo, že můžeš utéct,
lhát o tom, co jsi udělal a zbavit se všech?
Nebyla to snad tvoje chyba? Nebo ses předváděl?
Špatný byznys není něco, nad čím mávnu rukou.
Jaký otec by nechal svou dceru,
aby se zapletla s někým, kdo není upřímný?
Skutečně čestný muž nemůže pevně stát
na základech z porušených snů.
Jo!
Tak jo, bydlel jsem v Queensu.
Musel jsem se protloukat na ulici, jde to dolů.
Máš velký talent, to vidím, teď to nezkaz.
Dal jsem ti klíč k tomu, co musíš vědět.
Vážím si vaší rady,
ale jako by váš život byl slunce a ten můj noc.
Vážně? Jsi na špatné cestě. Naprav to.
Říkal jsi, že jedeš ve velkým. Věřil jsi tomu?
- Nejdřív jo. - Co?
- Vypadalo to jako plán. - To byl.
Ale nebyl. Vysvětlím to.
Nenapadlo mě, že bych mohl mít tým.
- Tak jsi lhal. - Abych se s vámi setkal.
Díky vašim botám jsem cítil, jako bych měl křídla a lítal.
Tak jako já. Návrhář roku, kterým můžeš být.
Rovnou z toho mostu, stejně jako Queens.
Queens je tady!
Tati, podívej se na ty boty.
Kingu, ten kluk vám pomáhá.
Jsou parádní.
Hej! Ne, ne!
Ticho. Ticho. Buďte všichni ticho.
Víte, kdo to opravdu je?
Kdybyste to věděli, tak nejásáte.
- Lidi, nechte si potlesk, je to lhář. - A podvodník.
Vážně jste mysleli, že ten kluk je návrhář?
- Proboha. - Že stvořil superdílo?
- Tak to je smutný. - Je to tragédie.
Není milion jiných tenisek, které bychom chtěli?
Není třeba ho milovat, podvádí, švindluje.
Opouští Queens, já nedovolím,
aby nás držel v týhle díře.
Zelly? Stacy?
Co to děláte?
Počkat.
- Trey, že? - Ano.
- Jsem Darius King. - Dobře.
Zdá se, že ti mladíci jsou trochu zmatení.
O rodičovství něco vím, ale říkám, že tihle dva
mají mlhu před očima, nic nevidí jasně,
protože já jsem z Queensu. A je jedno, kde začnete.
Neznamená to, že snů nedosáhnete. Talent vám pomůže.
Chápete?
Teď už chápu, o co jde.
Páni, Ele, to jsi udělal?
Nechápu, proč jsi mi to nikdy neukázal.
Hele, já vím, že jsem neměl lhát.
Máma byla hrdá, že byla vždy čestná.
A jestli jsem ji zklamal, je to jen moje chyba.
Z hloubi srdce se omlouvám.
„To je můj kluk.“
Kiro, pane Kingu, vaše víra ve mě mi ukázala, že jsem nikdy nebyl skladník.
Něco jsem se naučil. Nikdo mě neučil se nadechnout.
Držet se při zemi, být, kým nejste.
Buď sám sebou.
Je fajn být sám sebou.
Je to fajn.
Ele, nevěděl jsem…
Ale teď to chápu.
Mohl jsem se chovat líp.
Když tu byla tvoje máma, byl jsem lepší.
Věřím ale, že lepší pozdě než nikdy.
Druhá šance?
Druhá šance…
…synku?
Já to chápu.
Každý si zaslouží druhou šanci.
Děkuju.
Nechci do toho vstupovat a rušit,
ale chci ti něco nabídnout, Ele.
Než to udělám, chtěl bys říct ještě něco?
Než se staneme partnery?
Jo.
Miluju vaši dceru.
Tak běž!
Jo, Ele!
O rok později
Nikomu nemůžeš věřit, dokud nejsi v jeho botách.
Díváš se, jak rozkvétají v někoho nového.
Ne, neexistují hranice toho, co děláš.
Tak jděte dál, kde kvetou růže.
Leť tak, aby sis to pamatoval.
Hej, Ele.
Můžeš být nejlepší.
Když světlo svítí přímo před tebou,
- musíš jít za ním, za ním. - Za ním, za ním.
V tomhle životě dostáváš, co dáváš.
- Tak dej všechno a chop se toho. - Chop se toho…
Chop se toho.
Máš v sobě totiž sílu, musíš ji ale naučit růst.
Srdce ti naplnila minulost, která tě vede, musíš ale vyrazit na cestu.
A letět tak, aby sis to pamatoval.
Je to tvoje, když si to vezmeš, protože život je, jaký si ho uděláš.
Když o něčem sníš, tak tomu věř.
Narodil ses jako hvězda, kterou mají na nebi všichni vidět.
Neexistuje strop, sáhni výš.
Máš být nesmrtelný, legenda.
Leť tak, aby sis to pamatoval.
Když si to vezmeš, bude to tvoje.
Vezmi si to.
Musíš jít za ním.
Protože život je takový, jaký ho uděláš.
A to je příběh chlapce, který zkoušel létat v Kingových botách.
Nakonec ale přišel na nejlepší způsob, jak lítat.
Být věrný svým kořenům,
a možné kousek svézt dalšího snílka.
Konec
Snaž se dál.
Narodil ses, abys byl nesmrtelný, legenda.
Když o něčem sníš, tak tomu věř.
Narodil ses jako hvězda, kterou mají na nebi všichni vidět.
Neexistuje strop, sáhni výš.
Narodil ses, abys byl nesmrtelný, legenda.
Tohle je největší novinka.
Limitovaná kolekce nesmí čekat.
Třiatřicítka na mým triku.
Jsem hvězda všech.
Na moje boty se táhne fronta přes pět bloků.
Boty, boty.
Tohle je novinka. Nikdo na mý boty nešlápne.
Boty, boty.
„Co to je? Ty podrážky jsou vostrý.“
Vostrý, vostrý, vostrý.
Moje boty jsou novinka.
„Fantazie je klíčová.“
Udělej z ní realitu.
Běž si pro ni. Běž si pro ni!
Hej, hej, hej, hej.
Osud volá, dám do toho všeho.
Dej se do toho.
Hej, hej, hej.
Osud volá, dám do toho všechno.
Kateřina Hámová