Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeg, Constance Reid, tager dig, Clifford Chatterley,
til ægtemand, som hos mig står.
Jeg vil ære og elske dig
i medgang og i modgang
i hvad lykke Gud vil tilskikke os,
indtil døden os skiller.
LADY CHATTERLEYS ELSKER
-Hvordan føles det? -Det ved jeg ikke. Spørg mig i morgen.
-Du må spise noget. -Jeg skal have den her kjole af.
Hvordan ser jeg ud?
Clifford vil nok hurtigt have receptionen overstået.
Tror du ikke, hans mor ville have billiget?
Jeg er ikke helt sikker.
Taler vi om kjolen, Hilda, eller brylluppet?
Han tager til fronten i morgen. Tænk, hvis vi lod være,
og der skete noget grusomt.
-Kan du ikke bare have sex med ham? -Hilda! Vær nu seriøs.
Det er jeg. Det er mindre forpligtelse, og det er kun, hvad Clifford vil have.
Sådan er han ikke.
Du kender ham. Han er rar og betænksom. Jeg føler mig sikker.
Hans familie er mere traditionel end vores,
men jeg tror, hans egne synspunkter er progressive.
-Virkelig? -Ja.
-Kender han til den tyske fyr? -Ja. Og han er ligeglad.
Det var før krigen, så det tæller ikke.
Du behøver ikke overbevise mig. Jeg havde min egen tyske fyr.
Men min er død.
Det er præcis det.
Hvad?
Du må ikke blive såret igen.
Du åbner
dit hjerte så let.
Hilda!
-Clifford! -Så er der forsyninger.
-Du læste mine tanker. -Jeg var ved at drikke din på vej op.
-Skål. -Skål.
-Hvad nu? -Vores fædre forbereder deres skål.
Kan vi gå ned sammen?
Naturligvis.
Du ser så smuk ud, Con.
Tak.
Er du klar?
Skål for Clifford og Connie,
vores nye håb for en arving til Wragby.
Clifford og Connie.
Det er ikke kun derfor, vi blev gift.
Hvorfor bliver en baronet ellers gift?
-Jeg blev gift, fordi jeg fandt Connie. -Og jeg dig.
Vi vil gerne takke dem, som donerede smør- og sukkerrationer
til festen.
Skål for Chatterleys næste arving.
Skål for Chatterley.
Åh gud. "Hvorfor bliver en baronet ellers gift?"
Utroligt.
Vil du have børn, Clifford?
Ja. En dag.
For vores skyld, ikke min faders.
Hvis du vil.
Det tror jeg.
Hvad? Er alt vel?
Ja, naturligvis. Undskyld.
Det er bare…
Jeg skal tilbage til fronten.
-Jeg ved, jeg klarer mig. -Ja.
-Vi behøver ikke gøre noget. -Jeg vil gerne.
-Skal jeg ikke tage med på stationen? -Tak.
Lad os ikke gøre det højtideligt.
Jeg elsker dig.
Farvel.
Jeg glæder mig til dine breve.
Jeg skriver hver dag.
Kæreste Hilda. Jeg vidste, krigen ville ændre os alle,
men ikke hvor meget.
Det er, som om den endte for længe siden, ikke kun et halvt år.
Vi er flyttet fra London.
Vi er ankommet til Wragby,
Cliffords familiegods.
Når vi er faldet til, skriver jeg oftere.
Din hengivne søster, Connie.
Tak.
Velkommen hjem, sir Clifford. Vi har bedt for Dem.
Tak, hr. Warren.
Sådan.
Tak, jeg klarer mig.
Hr. og fru Warren, det er min hustru, den nye lady Chatterley.
Dejligt af møde Dem, mylady.
Vi har meget arbejde foran os.
Genansæt flest mulige arbejdere.
-Den gamle tøs har set bedre dage. -Vi får liv i hende igen.
De vil måske bruge deres fars studereværelse som soveværelse,
så De ikke skal op ad trappen.
Tak, fru Warren.
Nej.
Nej, stil bagagen her.
Vi bruger biblioteket.
Det er inspirerende som forfatter at sove blandt bøger.
Her fandt de fader. De siger, hans hjerte gav op.
Han døde vist af ærgrelse.
Clifford, det ligger bag os.
Livet er, hvad vi gør det til.
-Fru Warren? -Ja?
-Vi åbner gardinerne og lukker lyset ind. -Ja, mylady.
Se dig omkring.
Det vil jeg gøre.
Du må gerne bruge stuen over biblioteket med portrætterne.
Du kan få hele anden etage.
Velkommen hjem.
Går det? Jeg har fat. Læn din vægt op ad mig.
-Klar? -Ja.
Jeg får styr på det.
Skønt.
Ved du hvad…
Jeg vil arbejde videre på novellen, jeg skrev i Cambridge.
Gøre den til en roman.
-Vidunderlig idé. -Synes du?
-Vil du være min redaktør? -Naturligvis.
Korrekturlæser, skrivedame. Du får min ansøgning.
Jeg lægger din øverst.
-All right? -Ja.
Sengen er virkelig blød.
-Første nat på Wragby. -Velkommen.
-Undskyld. -Det er helt fint.
Hvad?
Undskyld, Con.
Jeg kan ikke mere.
Jeg beklager.
Det er fint. Bare rolig.
Jeg klarer mig.
Ja.
Jeg elsker dig.
Det er modgang, men du får se.
Vi bliver lykkelige her.
På Wragby.
Goddag, sir.
Jeg er en stærk, ihærdig mand. Jeg svigter Dem ikke.
Lily Wheedon. Min mor arbejdede for sir Geoffrey.
Virkelig?
Oliver Mellors?
De arbejdede for min fader før krigen.
Ja, sir.
-Og De var løjtnant i hæren? -Ja.
Tror De, at arbejdet som skytte er tilfredsstillende for en, der var officer?
Lidt ro vil gøre mig godt.
Jeg har set nok af krigen.
Som jeg har.
De må kende godset bedre end mig.
Nej, mylady. Jeg kom ikke, når hun arbejdede.
Meget vel. Velkommen tilbage, hr. Mellors.
Sir.
Så må vi sammen finde ud af det.
Tak, Lily.
Mit navn er Kelly Martin.
-Tak. -Jeg har været stuepige i fem år.
Kære Hilda. Det er ubehøvlet, jeg ikke har skrevet før.
Til mit forsvar har der været meget at se til på Wragby.
Men endelig har vi ansat folk, som har udrettet mirakler på stedet.
Cliffords styrke er vendt tilbage.
Jeg er stadig den eneste, der må hjælpe ham,
men hver dag kan han gøre mere selv.
Han skriver hele tiden,
hvilket opmuntrer ham. Han har næsten skrevet sin første roman.
"Jeg mødte først fru Gertrude til en middag, komma, hos lord Witherby."
Witherby, W-I-T-H-E-R-B-Y.
"Med den slags mand, der…" Det her er jeg glad for…
Der er stille her på landet.
Jeg savner livet, vi havde i London,
og selvfølgelig dig.
Men vi må vel leve, selv om mange himle er faldet ned.
Vi har haft gæster. Mest Cliffords gamle ungkarlevenner.
Det er ikke overraskende, de ikke har fundet kvinder, tro mig.
Af og til får vi også besøg af forfattere, hvis råd Clifford har opsøgt.
Mine gamle venner tror åbenbart, at modgang smitter.
Jeg ved, du og Owen har rejst overalt, siden krigen sluttede,
men når I er faldet til ro, vil jeg elske at se dig.
-Forstyrrer jeg? -Slet ikke.
Jeg tænkte på at tage til London et par dage og besøge Hilda.
Skal jeg klare mig selv?
Vi har et hus fyldt med tyende.
Jeg har kun brug for dig.
Hvad med at invitere Hilda? Hun er velkommen.
Det har jeg gjort. Hun kan ikke forlade London et par uger.
Men i det mindste kan hun komme.
Jeg går en tur.
Hvorfor? Vi kan sende fru Warren på indkøb.
Jeg har ikke brug for noget. Jeg vil bare gå en tur.
Javel, kære.
-Som du vil. -Du milde.
Halløj.
Flossie, kom her, tøs.
Kom så.
Godt.
Jeg gik længere ned
og stødte på en bæk, der løb gennem skoven.
Jeg kender stedet. Der kommer jeg vist ikke til igen.
Vi kan nok finde en måde, hvis du vil.
-Godt. -Måske.
Sådan.
-Klar? -Ja.
All right.
Det er fint.
-Er det fint? -Ja.
Du må ikke give slip på mig.
Det gør jeg ikke.
Hør…
Sådan.
Det er fint. Nu kan jeg selv.
Tak.
-Sådan. -Du havde jo ikke brug for min hjælp.
-Du må af og til hade mig for det her. -Nej.
Jeg ville forstå det.
Jeg burde aldrig være kommet tilbage.
Clifford. Sig ikke sådan noget.
Jeg ville være fortabt uden dig.
Lad os åbne vinduerne og få frisk luft ind.
Hvor er himlen dog klar.
Der er ingen røg i luften. Minerne er lukkede den 1. maj.
Tag ned til Tevershall.
Se markedet. Det kan du godt.
Bare vær tilbage til te.
Det gør jeg måske.
-Goddag. -Godt at se Dem.
Dejligt at møde Dem, lady Chatterley.
Hvor er det sødt.
Tak.
Glædelig 1. maj, mylady.
Glædelig 1. maj.
Hvis er hun? Hun er yndig.
Det er min Josephine.
Hils på lady Chatterley.
Jeg har den effekt på mennesker i dag.
Jeg er fru Flint. Jeg er lærer her i landsbyen.
Connie. Mig en fornøjelse.
Min mand forpagter Marehay Farm.
-Marehay Farm? -Ikke langt fra Dem.
Side om side kæmper vi evigt. Er vi talrige, stopper de.
Så længe vi holder sammen.
Hvad var det?
Minearbejderne. De demonstrerer igen.
-Igen? -Lad ham være!
Sker det ofte?
De må være fra en af de andre miner.
De mistede jobbet, hvis de marcherede i deres landsby.
Demonstrerer vores minearbejdere fra Tevershall i andre landsbyer?
Aner det ikke.
Jeg underviser deres børn, men er en outsider blandt minearbejdernes koner.
Så er vi to.
-Goddag, lady Chatterley. -Goddag.
De bør komme til Marehay en dag.
-Det ville glæde os. -Meget gerne.
Tak.
Hvor skal vi hen?
Du har altid ønsket, jeg ledsagede dig. Jeg har noget, jeg vil vise dig.
Din kørestol er ikke skabt til det.
Mellors. Vil De give os en hånd og få os løs?
Javel.
Har du mødt Mellors, vores nye skytte?
Dæk, Floss.
Hun er bare venlig.
Nå.
Har De været på Wragby længe?
Jeg voksede op her, Deres nåde.
Brug for hjælp?
Mellors kan selv skubbe. Sådan.
Så så.
Ellers andet, sir?
Det var alt. God dag.
Det var venligt af Dem. Jeg håber ikke, den var for tung.
Den var ikke tung.
God dag, Deres nåde.
Jeg kom her som knægt. En af de smukkeste udsigter i Midlands.
Jeg vil genskabe skoven.
Bevares disse steder ikke, er det intet England tilbage.
Vores livsstil slutter, skønt vi bragte ofre for at beskytte den.
Jeg er ked af, at jeg ikke får en søn her.
Synd, at vi ikke får en.
Du burde få en søn med en anden mand.
Er du seriøs?
-Hvorfor ikke? -Hvorfor ikke? Fordi…
Fordi vi er gift.
Jeg er gift med dig.
Hvordan kan du foreslå det?
Du har sagt, du gerne vil have et barn.
På den måde kunne et barn fylde dine dage.
Så vidt det vides, kan jeg stadig blive far.
Han ville blive vores her på Wragby.
Mener du det virkelig?
Selvfølgelig ønsker jeg ikke, at du helt overgiver dig til ham,
men mekanisk sex er intet i sammenligning med et liv i fællesskab.
Kan du styre dine følelser, kan vi arrangere det som et tandlægebesøg.
Et besøg hos…
Er det ligegyldigt, hvis mands barn jeg fik?
Jeg stoler på din dømmekraft. Du lader ikke en forkert fyr røre dig.
En, der er diskret. Vores navn afhænger af det.
Skal jeg fortælle, hvem det er?
Nej.
Betyder en arving så meget?
Det gør det for folk her.
Gør det for dem og familien Chatterley.
Du er enig med mig, ikke?
-Jeg går i forvejen. -Fint.
Alle taler om din bog i London. Det er godt arbejde.
Synes du virkelig?
Jeg ville skrive noget særligt. Ikke blot populært, men noget fremragende.
Hele vennegruppen tværs over den nordøstlige del
holdt sammen og sikrede sig, at alle…
Vil De have mig undskyldt? Bare et øjeblik?
Ja.
Tror De, de har løst verdens problemer her?
Det tror de.
Synd, deres løsninger er glemt ved daggry.
-De er forfatter. De kan tage noter. -Jeg er ikke velkommen i den drikkeklub.
Bare rolig. Jeg hører heller ikke til i den verden.
-Men De voksede op i den, ikke? -Ikke helt. Min far var kunstner.
Jeg voksede op i lejede huse
og vågnede op hver morgen til lugten af terpentin.
Det lyder som et bohemeliv.
Der må være dage, hvor De ikke føler Dem som en lady.
Jeg rejser hjem i morgen. Med lidt held inviterer han mig igen.
Vi inviterer ikke den irske forfatter igen.
Michaelis?
Han skriver godt, klæder sig godt, men hans manerer er som en irsk lømmel.
Måske ved han, han kun bliver inviteret, hvis han er til nytte.
Vi ved, hvor vi står.
Du bør spise noget. Du sygner hen.
Jeg har det skidt.
Jeg har haft det skidt siden vores samtale.
Clifford.
Se her.
Jeg har mit billede i avisen.
"Chatterley har vakt opmærksomhed for sin humoristiske analyse af mennesker,
men hans syn på det moderne samfund er ikke ungt og muntert,
men sært gammeldags og uanstændigt indbildsk."
-Hold op med at læse. -"En fin fremvisning af tomhed."
Det er én anmeldelse.
Men de har ret.
De har set lige igennem mig.
Det er tomt.
Et hjem, kærlighed, sex, ægteskab, venskab, det hele.
Det mener du ikke.
Jo.
Det gør jeg. Hele idéen med livet er at lære at acceptere dets tomhed.
Jeg klæder mig på.
Connie, det er mig.
Åh gud, du kom.
-Hvad er der? -Jeg…
Hvad er der galt?
Sig mig det.
Hvad pokker laver du?
Hvad er det?
Jeg ville skifte og…
Du er syg.
-Jeg har det fint. -Har nogen passet på dig?
Ja.
Jeg er træt af, de iagttager mig.
Det er uundgåeligt.
Jeg er så træt.
Det er i orden.
Tak.
LITTERATUR. LORD CHATTERLEYS DEBUT
Connie har det ikke godt.
Tror du ikke det?
Hun er udmattet. Se, hvor tynd hun er blevet.
Det passer hende ikke at være halvt jomfru.
Den her stol passer heller ikke mig.
Hvad foreslår du? Skal vi finde endnu en tysk soldat?
Hum må til læge. Har du en, du bruger her?
Det ser jeg på.
Nej, jeg finder en, vi stoler på.
I mellemtiden må du ansætte en til at tage sig af dig.
-Jeg har det fint, tak. -Jeg er ikke bekymret for dig.
Hvem passer på hende, når hun passer på dig?
-Det taler vi om. -Det har Connie og jeg gjort.
Du kender denne kvinde.
Fru Bolton. Hun passede dig som ung.
Connie er ikke længere din plejer.
Vi er taknemmelige for, at De kunne komme.
Det må være hårdt for sir Clifford, sådan som han har lidt, og også for Dem.
Man tror, man ved, hvordan livet bliver, og så er det væk.
Jeg havde kun Ted i tre år, før han blev dræbt i minen.
Det gør mig ondt.
Tænk ikke på det.
Nu må De følge lægens ordrer og overlade mig plejen af sir Clifford.
Clifford. Det er fru Bolton.
Jeg kan godt huske fru Bolton.
-Er alle tilfredse? -Indtil videre.
Jeg tager tilbage til London, og Connie går en lang tur.
Godt. God rejse.
Connie, kigger du forbi skytten?
Spørg, om fasanerne lægger æg.
Naturligvis.
Lady Chatterley.
-Behøver sir Clifford hjælp? -Nej.
-Jeg vil ikke forstyrre. -Nej.
Vil De komme ind?
-Jeg er ikke påklædt til besøg. -Bare rolig.
Jeg ville bare…
Sir Clifford ville vide, om fasanerne lægger æg.
Ja, mylady.
Der vil være mange små kyllinger om et par uger.
Det er en dejlig lille hytte. Bor De her alene?
Helt alene, mylady.
Læser De James Joyce?
Den var svær at finde.
Læser De meget?
Det passer til min enspændernatur.
Alligevel.
Her må være frygteligt stille.
Jeg har Flossie som selskab.
Jeg giver Clifford besked.
Om fasanerne.
Og tak.
-Jeg følger Dem ud. -Fint.
Undskyld.
Smukke blomster.
Tag en buket med hjem.
-Det kan jeg ikke. -Hvorfor?
De er Deres.
-Er De sikker? -Ja, pluk bare.
Hav en god dag.
Fru Flint. Jeg har blomster med.
-De er smukke. Hvor betænksomt. -Det var så lidt.
Jeg finder en vase. Kom og sid ned.
De vokser på markerne ved skyttens hytte. Overalt.
Tag dem her.
Han er interessant, ikke, skytten?
Han virker først lidt bøs, men så…
De gamle lærere taler om, hvor klog Oliver Mellors var som barn.
Det er ikke sært, han kom hjem som løjtnant.
Men nu bor han dernede? Alene?
Han var gift.
Men hans kone, Bertha,
lå i med andre mænd al den tid, han var væk.
Det var frygteligt. Alle vidste det.
Er de skilt nu?
Ikke ordentligt, tror jeg.
Men der var intet ordentligt over Bertha Coutts.
Hun bor med en anden mand ved Stacks Gate.
Ned, tror jeg, han hedder.
Hr. Mellors ville være glad, hvis de lod ham være i fred.
Det er Wendy.
Goddag, Wendy.
Hun er smuk.
Der var en eksplosion i minen, og Ted var kun 28 år.
Firmaet sagde, det var hans egen skyld.
Han stak af, hvor han skulle have lagt sig ned.
Erstatningen var kun på 300 pund.
Det tilgiver jeg dem aldrig.
De stemplede Ted som kujon.
Men han var ikke en kujon.
Han prøvede at overleve.
De bør lade Lily gøre det.
De er ikke tjenestepige.
Det gør ikke noget. Beskæftigelse beroliger mig.
Der er klokken. Jeg må gå.
Jeg undrede mig over slagene.
Jeg laver bure til de nye kyllinger.
Er der er stol i hytten?
Kom ind.
Tak.
Jeg tænder op i kaminen.
-Det behøves ikke. -Jeg insisterer.
Så De kan få varmen.
-Er det i orden? -Tak.
Jeg vidste ikke, hytten var her.
Meget få ved det.
Det kan jeg lide.
Er her låst, når De ikke er her?
-Af og til, mylady. -Må jeg få nøglen?
Vil De have en nøgle?
Jeg vil sidde her af og til.
Jeg ved ikke, om der er en til.
Jeg finder selv ud af det.
Det var en lang tur.
Undskyld. Kommer jeg for sent? Du kunne have spurgt fru Bolton.
Jeg kan ikke se hende ved tebordet.
Der var intet om te i vores bryllupsløfter.
Er der en ekstra nøgle til hytten, hvor fasanerne opdrættes?
Måske i studereværelset. Hvorfor?
Der var dejligt. Jeg kan læse min bog der.
Bøger af den degenererede irer?
James Joyce?
Hans næste bliver bandlyst for obskønitet.
Ærgerligt. Jeg havde glædet mig til at læse den.
Var Mellors der?
-Han brød sig ikke om forstyrrelsen. -Hvad sagde han?
Intet. Det var hans manerer.
Han misbilliger min frie gang på godset.
Det sker, når en løjtnant bliver skytte.
Han får rang og en vis betydning, og så bliver det fjernet.
Kære Hilda.
Bare det ikke har regnet hele ugen i London. Det har det her.
Indtil nu har jeg kunnet gå ud og udforske grunden.
Men i den sidste uge har jeg været buret inde
og brændt efter at komme ud.
Jeg skriver fra en lille hytte.
Et hemmeligt sted, hvor jeg kan skjule mig.
Her kommer kun en anden.
Bare rolig. Jeg var på vej. Jeg gik i ly for regnen.
Værsgo.
Jeg lægger den her, indtil jeg får en til.
Se dig lige. Du må være godsets herre.
Spillet er let nok.
Man begynder med 32 kort, der går fra syv til es…
Han døde sidste år efter et fald. Han var 83.
-Kyllingerne bliver udklækket. -Godt.
Jeg har Madrid igennem. Lyt.
…unge tilhængere.
Hvad siger de?
Pokkers!
Jeg mistede signalet.
Pokkers!
De unge…
De fleste har forladt Tevershall, og nu løber vi tør for kul.
Snart er byen færdig.
Færdig? Siger de det?
Fru Bolton, ringer De til minen?
-Inviter hr. Linley til middag. -Det gør jeg.
Gid jeg kunne være hos dig i Venedig,
men Clifford kan ikke klare sig uden mig.
Ikke endnu.
Jeg kommer til næste ferie.
Din hengivne søster, Connie.
Øger de fortjenesten,
holder det dem kørende i den nærmeste fremtid.
-Vi kan modernisere. Hvorfor ikke? -Hvad med dit skriveri?
Den litterære verden behøver mig ikke.
Men minen er et synkende skib, der behøver en god kaptajn.
Har minearbejderne ikke lidt nok?
Kan du ikke hjælpe dem med at komme videre?
Mod hvad? Tiggeri?
"Hjælpe dem videre." Du taler som en kvinde.
Sagt af en mand.
Hr. Linley, hvad vil det koste at bygge en kemisk fabrik?
Jeg vil sige omkring 500-700 pund.
Dertil kommer uforudsete udgifter…
Jeg kom for kyllingerne.
Hvor mange har vi nu?
-Atten. -Atten.
Må jeg røre en?
Værsgo.
Og hvis den pikker?
Så pik igen.
Bare…
Sådan. Forsigtigt.
-Den ryster. -De ryster mere end den.
Sådan.
Mylady?
Kom her…
Vil De ind at sidde et øjeblik?
-Undskyld. -Det er fint.
Undskyld.
Sådan har det været?
Græd ikke.
Sæt Dem ved ilden.
Jeg skal hente brænde.
Bliv her.
Jeg følger Dem hjem.
Er alt vel, mylady?
Og De?
Jeg bør gå videre alene.
Farvel så.
Farvel, mylady.
-Der er De. Jeg troede, De var faret vild. -Nej, jeg har det fint.
Hvorfor låste De døren? Jeg så blot til kyllingerne.
Undskyld.
Er Clifford vred? Jeg sagde ikke farvel til gæsterne.
Han har intet sagt. Han snakker med hr. Linley.
Bemærkede han ikke, jeg var væk?
De kender sir Clifford.
Godnat.
Nej. Det er lig det andet udstyr.
-Godnat, Con. -Godnat.
Jeg har ventet på Dem.
Mon ikke folk fatter mistanke,
hvis De kommer her?
Det er ydmygende at være sammen med sin mands skytte.
Er De bange?
Det er jeg fandeme.
Ikke for, hvad folk tænker om mig.
Men hvis De fortryder…
Vi må skynde os.
-Jeg har brug for Dem. -Hvad?
Det her.
Jeg kan ikke blive. Det bliver bemærket.
Se på mig.
Jeg må gå.
Er vi stadig som fremmede for Dem?
Undskyld?
Er vi stadig som fremmede?
Ikke som fremmede, jeg har kendt.
Kom til hytten i morgen.
Hvis jeg kan.
Godnat.
Godnat, Deres nåde.
-Oliver? -Ja?
Kan vi fremstille brændsel nu, så…
Connie?
Er alt vel?
-Du føler dig ikke utilpas igen? -Nej, slet ikke. Hvad sagde du?
Jeg ved, jeg kun taler om minen i disse dage.
Men Tevershall tilhører mig.
En dag tilhører det en arving.
Og minen har brug for hjælp. Vi må modernisere.
Du og jeg.
Min kære søster. Jeg har tænkt meget på, hvad du sagde til brylluppet.
At jeg åbner mit hjerte for let.
Det var måske sandt før krigen,
men ikke længere.
På det sidste har jeg åbnet op igen.
Alle advarsler til trods.
Og jeg forsikrer dig om,
at det ikke har været let.
Se på mig.
Lady Chatterley.
-Deres bog. -Det er helt fint. Tak.
Sådan rider bønderne
-Hun er perfekt. -Lad Dem ikke narre.
-Hun giver os søvnløse nætter. -Men det er det hele værd.
Vi er glade for, at vi har dig, ikke, Josephine?
-Er vi ikke? -Clifford og jeg har talt om at få børn.
Har De?
Han er lam i benene, men vi kan godt få børn.
Hvor vidunderligt.
Josephine vil elske en legekammerat.
Vil du ikke?
Og jeg anbefaler at blive mor.
Jeg løj for Dem. Hun er perfekt.
-Hvad laver skytten her? -Han henter mælk.
-Goddag, hr. Mellors. -Fru Flint.
Lady Chatterley.
-Holder De øje med hende? -Ja.
Halløj, Josephine.
Hvad har du, uartige unge?
De sagde, De kom til hytten.
Jeg ville prøve.
Kommer De senere?
Hvad er det?
Værsgo.
Tak.
-Jeg bør gå. -Meget vel.
Godt at se dig, Josephine.
-Skal jeg følge Dem hjem? -Det er ikke nødvendigt.
Dejligt at se Dem.
-Kom igen. -Det gør jeg.
Tak igen. Farvel.
Sig farvel.
Farvel.
Halløj!
Vil De slippe af med mig?
Hvad mener De?
Undskyld?
Hvad mener De?
De kom ikke hen til hytten.
-Og måden De afviste mig på før. -Fru Flint kunne have set det. Er De gal?
Så kom hen til hytten.
Nej.
Når vi når frem, er det for sent.
Kom med her.
Kom.
Her?
Ja, mylady.
Lige her.
-Kald mig ikke det. -Vil De ikke være en lady?
Ikke med Dem.
Vil du behandles grovere af mig?
Tag det af.
Knap mine bukser op.
Ja.
Læg dig ned.
Nej.
Kig ikke væk. Se på mig.
Du skal kneppe mig.
Skal jeg kneppe dig?
Ja.
Ja. Sådan.
Sådan, Connie.
Vi kom samtidigt.
Det er godt, når det sker.
Nogle lever sammen hele livet og oplever det aldrig.
Virkelig?
Er det… Godt så. Hvad ved jeg?
Du må hjælpe mig, Connie. Sådan.
Ved du, hvad du har?
Ømhed.
Jeg sagde ikke, du var blid.
Jeg har fået nok af gentlemen.
-De er en anden race. -Hvad mener du?
Døde.
Man må skære delene væk, der føles forkerte,
hvis man sender mænd i miner, på fabrikker eller…
…i krig.
Ellers lever man med sine handlinger.
Jeg har aldrig mødt en mand som dig.
Du er ikke som andre kvinder.
Hvordan?
Du er smuk.
Jeg tror ikke, jeg vidste, hvor ensom jeg var.
Tak.
Du må hellere gå.
Spar ti.
Jeg slår Dem med kongen.
-Jeg, Connie… -Jeg, Oliver…
-…tager dig, Oliver… -…tager dig, Connie…
-…i styrke… -…i frihed…
-…og i ekstase. -…og i ekstase.
Hvor dybt er der?
Kom her.
"Hvorfor holde af dig?"
"Frugten er sort."
Deres nåde, undskyld jeg forstyrrer.
-Jeg så lyset og… -Det er helt fint.
Sæt Dem. Jeg vil gerne have selskab.
Virkelig.
Hvorfor er De oppe?
Sir Clifford har ikke sovet.
Jeg så til ham.
Sådan var det med min mand.
Blev han forkølet, bekymrede jeg mig hele natten.
Ted.
De må savne ham.
Det er 25 år siden,
men alligevel af og til
vågner jeg og tænker: "Han ligger ikke i sengen hos mig."
Det er følelsen af ham.
Ja.
Det er utroligt. Hvordan man kan få nogen i blodet.
Det er det.
Man kan blive bitter.
Var det ikke for minen, ville Ted stadig være her.
Han hadede det dernede.
Men hvad kunne han stille op? Han var fanget.
Det er alle på forskellige måder.
De ville ikke giftes igen?
Gud.
-Var Ted den eneste ene? -Det var han.
Men De og Deres mand vokser sammen.
Hvad er der ellers i livet? Børn, naturligvis, men…
-Undskyld, det var tankeløst. -Nej.
Bare rolig. Det er fint.
Mere end det, faktisk.
Der er håb i den retning.
For Dem og sir Clifford?
Lægen siger, han er i god bedring.
Så hvem ved? Måske får jeg et barn.
Det håber og beder jeg for.
Skal jeg finde et tæppe?
Nej, ellers tak.
Sov godt. Gem hemmeligheder til næste snak.
Godnat.
Kom nu, tøs.
Vi er bedre stillet udenfor.
Kom.
Sådan.
Er Hendes nåde ikke stået op?
Hun stod op før mig.
Så hun har spist morgenmad.
Ja. Hun er ude på en af sine ture.
Jeg stod selv tidligt op.
Der var mange ude i morges.
-Skytten… -Vil De hente frisk fløde?
-Javel. -Tak.
Siden sir Clifford tog over,
arbejder de stakkels minearbejdere hårdt.
Jeg troede, maskinerne gjorde arbejdet lettere.
Sådan tjener man mere med færre arbejdere.
Har han ikke penge nok?
Hans hustru har brug for silke, så hun kan dominere os andre.
Nej, sådan er hun ikke.
Hun behandler sine ansatte med samme respekt, som var de herskabsfolk.
Min Lily siger det samme om hende.
Så fortjener hun bedre.
Hun lider en krank skæbne.
Det ser ud til, at sir Clifford måske ikke er helt færdig.
Hans ben fungerer ikke, men resten gør måske.
Hendes nåde har endda nævnt, at der kan være et barn på vej.
Hvad?
Nej!
-Det er utroligt. -Har I hørt lignende?
BOREMASKINE
Hvor længe varer de?
Vedligeholder vi dem, kan de holde i generationer.
Apropos, sir, hvis jeg må spørge,
er der så hold i rygterne om,
der måske er håb om en arving på Wragby?
Er der rygter?
Ja.
Alle har spurgt, om jeg ved noget.
Jeg korrigerer det gerne, hvis rygterne er ubegrundede.
Ja.
Tja…
…måske er der håb.
Goddag, Con.
Jeg har lige haft et interessant møde med hr. Linley.
Har du hørt rygtet om,
at du vil give Wragby en arving?
Nej.
Er det en spøg?
Jeg håbede, det var en profeti.
Jeg fik et brev fra fader.
Han er inviteret til Venedig i juli og august
og har bedt Hilda og mig om at tage med.
Juli og august.
Jeg behøver ikke være længe væk.
Tre uger er mere end nok til vores strategi.
Er planerne allerede sat i gang?
Ikke endnu.
Kunne jeg være sikker på, du kom tilbage?
Naturligvis.
Jeg vil ikke vide hans navn.
Det må ingen.
I det tilfælde er det vel i orden.
Du ved, hvor meget du betyder for mig, ikke?
Og du for mig.
Jeg skal ud at rejse.
-Hvorhen? -Venedig.
Med sir Clifford?
-Hvor længe? -Blot et par måneder.
Nej, ikke med Clifford.
Han kan ikke lide at rejse.
Ja. Den stakkel.
-Du glemmer mig ikke? -Glemmer?
Ingen glemmer.
Det handler ikke om hukommelse.
Hør…
Jeg sagde til Clifford, jeg måske skal have et barn.
Gjorde du?
Jeg tror faktisk, jeg venter mig.
Oliver?
Hvad sagde han?
Han ville blive glad, så længe barnet så ud til at være hans.
Hvor tror sir Clifford, at barnet kommer fra?
-Jeg kunne have en affære i Venedig. -Så derfor tager du afsted.
Ikke for en affære. Blot for syns skyld.
Derfor ville du have mig. For at få et barn.
Selvfølgelig ikke.
Jeg har ikke planlagt det her.
Hvad gik planen så ud på? Hvad gik den ud på?
-Hvad var planen? -Jeg…
-Det ved jeg ikke. -Du ved det ikke?
Det var pokkers.
For fanden da.
Som Deres nåde ønsker. Får du et barn, byder sir Clifford det velkommen.
Jeg har ikke mistet noget. Tværtimod har jeg haft en rar oplevelse.
Hvis du har udnyttet mig, er det ikke første gang, det sker.
Men denne gang var det yderst behageligt.
Naturligvis er det ikke helt værdigt.
Jeg udnyttede dig ikke.
Som Deres nåde ønsker.
Du har glemt din bog.
Eller var den også et påskud?
Med de nye generatorer kan vi reducere arbejdsstyrken.
-Det bliver umuligt at strejke. -Og arbejderne?
Ingen er tvunget til at arbejde for mig.
-Og derfor hader mændene dig. -De hader mig ikke.
De er afhængige af mig. De ville sulte, hvis ingen tog sig af dem.
Du taler om dem, som om de er flokdyr.
Ikke alle. Det sker, et individ skiller sig ud fra flokken.
De er blevet styret siden tidernes morgen.
Og kan du styre dem?
Ja, for jeg er opvokset og oplært til det.
Det er min rolle, som deres er at tjene.
Så vi har ingen fælles menneskelighed?
Alle spiser og trækker vejret, men ellers ikke.
Skal vi gå ned til bækken?
Goddag, hr. Mellors!
Goddag.
Vent. Jeg skubber.
Til hvad nytte er den, hvis den skal skubbes?
-Du gør det værre. -Vær stille et øjeblik.
Pokkers tingest!
Stop!
Mellors.
-Ja, sir Clifford? -Kender De til forbandede motorer?
-Desværre ikke. Er den i stykker? -Åbenbart!
Kig nu på den og se, om noget er galt.
Tja…
Den ser fin ud.
Så træd tilbage.
-Måske hvis jeg skubber. -Nej. Den kan selv.
Ja?
Der kan De se. Godt.
Skubber De? Lad være!
-Ellers kører den ikke. -Giv den en chance.
Pas på bremsen.
-Fint. -Clifford.
Jeg er vist helt i andres vold.
Det ser ud til, at den skal skubbes.
-Har De noget imod det? -Nej.
Godt.
Vent.
To, tre.
Pas på.
Sådan.
For guds skyld, hvad er der galt?
Lungerne er lidt slidte.
Et minde fra krigen.
Hvad fanden laver du?
-Han må have hjælp. -Du gode gud.
Er alt vel?
Jeg formoder, den anden rullestol har brug for nye hjul.
Hvem tror du, du er?
Hvordan kan du behandle nogen sådan?
-Hvem? Skytten? -Han blev også såret under krigen.
Hvis han var i den rullestol, hvad havde du så gjort ved ham?
Jeg finder din sammenligning smagløs.
Jeg finder din mangel på medfølelse umådelig smagløs.
Du og din herskende klasse.
Jeg troede, du var anderledes.
Du får folk til at arbejde for to pund om ugen.
Det er ikke at lede, Clifford.
Det er tyranni.
Kom ind.
Undskyld.
Undskyld, jeg gør dig ondt.
Jeg vil ikke have dig for et barns skyld.
Jeg vil bare have dig.
All right?
Ja.
Men Clifford må tro, at jeg ville holde sammen på os,
at det var hans idé, men det gik helt galt.
Skal han give mig skilsmisse, så vi kan være sammen,
må han tro det.
Jeg vil være sammen med dig.
Hvis du vil det.
Det handler det ikke om. Du ved, hvad jeg vil have.
Jeg skal også selv skilles fra Bertha.
Hvad skete der med Bertha?
Jeg tog i krig, hun fandt andre mænd.
Og nu nægter hun at skilles.
-Hvad med hendes anden mand? -Ned?
Han er en stor baby. Hun tyranniserer ham.
De drikker begge. Hun sender ham for at kræve min krigspension.
Vi skal ikke skændes.
Undskyld.
Hvorfor rejser vi ikke?
Til Australien.
Tager et sted hen…
Hvor som helst.
-Os tre? -Bare vores familie.
Ingen vil dømme os.
Det virker forkert at bringe et barn ind i denne verden.
-Det mener du ikke. -Jo.
-Nej. -Jeg mener verden her.
Jeg er glad på vores vegne.
Jeg er glad for, at du er glad.
Men når jeg tænker på, hvad mænd har gjort mod hinanden her,
hvad mænds ledere har gjort mod såkaldte medmennesker
og reduceret dem til undermennesker.
Nedbrudt dem, og de tænker kun på penge.
De lever for at tjene penge.
Men ikke alle er frie til at leve, som vi ønsker.
Ikke alle kan gøre, som vi…
Connie.
Hvad laver du?
Kom nu!
-Hvor er hun? Hun har været væk i timevis. -Det er nok regnen, der sinker hende.
Hun har nok søgt ly i hytten.
-Jeg sender Warren og Betts efter hende. -Nej. Det får folk til at snakke.
Jeg går over til hytten og ser efter hende.
-Hvad? Og efterlader mig alene? -Bare rolig.
Vi er hurtigt tilbage.
-Halløj. -Halløj
-Halløj, min ven. -Halløj, min ven.
Jeg rejser til Venedig torsdag.
Jeg kommer til hytten den aften.
Mylady?
Der er De.
Sir Clifford bad mig kigge efter Dem. Han var bekymret.
Jeg søgte ly for regnen.
Fru Bolton.
Deres nåde kan klare sig selv herfra.
Godaften. Godaften, Deres nåde.
Jeg er ikke et barn. Det er afskyeligt at blive forfulgt.
Deres nåde, sig ikke det.
Sir Clifford troede, De var blevet ramt af lynet.
Det er ikke Deres skyld. Det er fjollet af Clifford.
Lad os gå hjem nu.
Jeg tager mig af resten.
Du behøver ikke sende tjenestefolk efter mig.
Hvor har du været? Du har været væk i timevis i stormvejr.
-Hvad har du lavet? -Hvad, hvis jeg ikke sagde det?
Jeg tog hen til hytten.
-Se dig lige. Dit hår. -Jeg gik ud i regnen… nøgen.
Er du gal?
Tænk, hvis Mellors så dig spankulere nøgen rundt.
Ja, tænk engang.
Du har ret. Jeg bør virkelig vaske mig.
Connie!
Min søster er her.
Hilda.
-Godt at se dig. -Det er længe siden.
Godt at se dig.
Du ved, jeg har mødt en, ikke?
Det udledte jeg af dine breve.
Jeg prøvede at tænke, det ikke var noget og holde mig væk.
Men jeg kan ikke.
Han…
Jeg elsker ham.
Og… Jeg ved det.
Jeg lovede at være sammen med ham i aften.
Vil du fortælle, hvem det er?
Oliver Mellors.
Vores skytte.
Nej, Hilda. Han er vidunderlig.
Han er forstående og kærlig.
Han er undtagelsen, du får se.
Jeg har længe ønsket, du fandt en anden.
-Men et tyende? -Jeg opgiver ham ikke.
Hør dig lige. Det er dig og tyskeren om igen.
-Nej! Sådan er det ikke. -Jo, det er.
Du forveksler sex og kærlighed og tror, det fortsætter, bare fordi du vil det.
Kom med til Venedig og tænk igennem, hvad du virkelig vil.
Jeg ved, hvad jeg vil.
-Virkelig? -Ja.
Og jeg ser ham i aften, ellers tager jeg ikke til Venedig.
Jeg troede, at du af alle ville forstå.
Farvel.
-Farvel. -Jeg ser frem til dine breve.
Mor dig, og kom tilbage og gør os i godt humør.
Gerne. Hav det godt.
Oliver.
Det er min søster. Hilda.
-Goddag. -Hilda, det er Oliver Mellors.
-Goddag. -En fornøjelse.
Sid ned.
Hilda.
Hvad skal jeg sige?
Hvad du tænker.
Meget vel.
Det er et at have stævnemøder i hytten,
men hvad sker der ude i verden?
Når Connies venner undgår hende.
Det er ikke fair.
Hun har gennemskuet mig.
Hvad opsummerede mig så hurtigt?
Hr. Mellors.
Hvordan tager De Dem af hende, når De mister Deres job?
Tror De, at De kan gøre hende lykkelig?
De spørger den forkerte person.
Jeg ved blot, at hun gør mig lykkelig.
De har tænkt på Deres egen lykke.
Så er det nok.
Jeg tror, De forstår bedre end hende,
hvor slemt det kan ende.
Tænk på, hvor meget hun betyder for Dem.
Jeg henter dig i morgen. Tidligt.
Lad mig ikke vente.
-Hr. Mellors. -Hilda.
Undskyld. Jeg skulle ikke have taget hende med.
Lad hende ikke slå dig ud.
Hun er beskyttende.
Hun har ret.
Vi har ikke tænkt længere frem.
Sir Clifford vil kæmpe imod skilsmisse og for at beholde vores barn.
Jeg havde ikke tænkt på det, før hun dukkede op.
Lad os gå ovenpå.
Ja, det er godt.
Ja.
Hvad fanden har du gang i, Ned?
Rolig, Mellors. Jeg vil ikke slås. Bertha har sendt mig.
Hun er dit problem nu.
Ikke mit.
Sådan ser hun det ikke. Hun er din kone og har ret til halvdelen af din pension.
Og jeg har ret til skilsmisse, men får den ikke.
Skrid.
Fint. Jeg går.
Jeg går.
Er han væk?
Medmindre hans hjerte har givet op.
Bliv der, indtil han er væk.
Hvad tror hun?
Gå.
Connie.
For guds skyld, Connie.
Vi tager til Venedig i morgen. Skal du se så ulykkelig ud?
Jeg er gravid.
Godt.
Det er ikke Cliffords.
Nej.
Men han har sagt, han ville blive glad, hvis jeg fik et barn med en anden mand.
Seriøst?
Jeg ved ikke, om jeg kan mere.
-Det skal nok gå. -Kan hvad?
Hvad er der sket?
Jeg elsker en anden
end Clifford.
Du har en elsker.
Godt.
Kender jeg ham?
Nej.
Men jeg vil skilles fra Clifford.
Pga. dine følelser for denne mand.
Vil du have min mening,
vil du ikke vinde meget ved at afbryde forholdet.
Følelser kommer og går.
Du elsker en mand i år, en anden næste år, men verden fortsætter.
Og Wragby består.
Mor dig.
Men hold dig til Wragby. Og Wragby holder sig til dig.
Lad os tage til Venedig.
DENNE BOG TILHØRER CONSTANCE REID
Han kommer tilbage og tror, han er bedre end os.
Han får verden til at tro, at Bertha er skyld i problemerne
og nægter at understøtte hende.
-Fandens til skændsel. -Ja.
Bertha tog til hytten i dag og ville reparere forholdet.
God idé.
Hun fandt silkenattøj i kaminen.
Derfor holder han sig væk. Han skjuler en kvinde.
Lady Chatterley låner skytten en bog
og anklages for… Undskyld, det er skandaløst.
Jeg siger ikke et ord mere om det emne.
Alle taler om det. Folk sladrer.
Ingen ønsker at have denne samtale, men vi må have den.
Naturligvis er det det rene vrøvl.
Men din skytte giver anledning til mange rygter.
Tag og kom af med ham i en fart.
Jeg værdsætter, du siger det, Linley.
Det er noteret.
Goddag…
Må jeg bede om et London-nummer?
På lady Chatterley.
-Goddag, fru Bolton. -Goddag.
Sir Clifford spørger efter mig.
Ja. Han er i sit studereværelse.
Godt.
Hr. Mellors.
Jeg ringede hende op. Hun kommer hjem.
-Hvornår? -I aften.
Så hurtigt hun kan.
Hun møder Dem i hytten.
Der er…
Der er mørke dage forude, fru Bolton.
Det er bedst at holde sig væk.
Kom ind.
De er mit tyende
og bor på min jord efter mit eget skøn,
og nu er Deres usømmelighed blevet genstand for sladder.
De bør stoppe sladderen…
Lady Chatterleys navn er blevet besudlet.
Der er fundet en bog med hendes navn i hytten.
Jeg har et foto af dronning Mary, så tilhører hun vel også mit harem.
Jeg misbilliger Deres sarkasme.
De får til dagens ende,
herefter vil jeg aldrig se Dem igen.
-Er det forstået? -Ja.
Jeg må hellere pakke.
Fru Flint, undskyld.
-Josephine skal i seng. -De har hørt ting.
Jeg kan ikke. Vi forpagter gården af sir Clifford.
Det fortsætter.
De mødte ham her. Da han kom efter mælk.
-Jeg troede, De ville besøge os. -Ja.
Jeg så Deres bil i skoven.
-Nej, det var én gang. -Jeg vil intet vide.
Godaften, lady Chatterley.
Hvad laver du?
Hvor skal du hen?
Oliver.
Katten er sluppet ud af sækken.
Alle taler.
Jeg er fyret.
Man må ikke se dig her. Du skal til Venedig.
-Men vi kan rejse sammen. Nu. -Se på mig.
Jeg har intet at tilbyde. Intet job, intet hjem, intet formål i livet. Intet.
Sig ikke det.
Du er alt for mig.
Mellors!
Du skal forsvinde.
Se på mig.
Lov mig, vi vil leve sammen.
-Ja. -Det lover jeg.
Ja, min tøs.
Når tiden kommer.
Mellors!
Må jeg tage min frakke…
Jeg finder dig.
Hvor end du er, finder jeg dig.
-Deres nåde, De burde ikke være her. -Nej.
Connie.
Det er sandt.
Hvorfor gjorde du det?
-Det var din idé. -Min idé? Nej.
Du vidste udmærket, hvad jeg gik indtil.
Med den rette slags mand.
Jeg har aldrig mødt en bedre person end Oliver Mellors.
-Jeg var helt klar. Vi talte om reglerne. -Jeg vil have hans barn.
Du skal…
Er du sikker?
Men alle ved det.
Du kan ikke forvente, at jeg hævder, barnet er mit nu.
Nej, jeg…
Det gør jeg ikke.
Jeg vil skilles.
Jeg forlader dig.
Det kan du ikke.
Hør, jeg er ked af, hvordan det har udartet sig,
men vi ved begge, at dette ægteskab har været meget ulykkeligt i lang tid.
Det har det ikke været for mig.
Nej.
For du fastsatte reglerne.
Og jeg prøvede at følge dem.
Jeg prøvede at støtte dig så godt, jeg kunne.
Men du gav mig intet til gengæld.
Ikke den mindste hengivenhed eller venlighed.
Og hvad værre er, følte jeg mig flov over at ønske de ting.
Jeg har altid holdt af dig.
Ja, du holdt af mig.
Som du holder af dine bøger og din radio,
men ikke på den måde, jeg havde brug for.
Jeg elsker dig.
Jeg har elsket dig, som jeg kunne.
Jeg har givet dig alt, jeg kunne.
Det er ikke nok.
Så tal med mig.
Hjælp mig med at forstå.
Vis mig, hvordan jeg kan bevise mine følelser.
Lad mig gå.
Jeg beder dig.
Lad mig gå.
Gå.
Men vid,
at jeg aldrig giver dig skilsmisse.
For du brød dit løfte.
For du har været en hån mod mit liv her på Wragby.
Jeg er ikke rede til at give dig noget overhovedet igen.
Det har du aldrig været.
Mylady.
Jeg vil ikke snage, men jeg er bekymret for Dem.
Jeg har det fint.
Hør her.
Ved De, hvor Mellors er taget hen?
Nej.
Vil De bede Deres venner om at give besked, hvis de hører noget?
Og hvorfor skal jeg spørge?
Jeg elsker ham.
-Sig det. -Ja, mylady.
Mylady…
Jeg håber, De finder Deres gentleman.
Tak, fru Bolton.
Det gør jeg også.
Så det er sandt?
Har hun forladt sir Clifford?
Hendes nåde har bedt om, at I siger til, hvis I hører nyt om hr. Mellors.
"For jeg elsker ham," sagde hun.
Hun opgav alt for ham. Sin titel, sin rigdom, sin rang i verden.
Nu har hun mistet ham.
Jeg vil ikke høre et ondt ord om dem.
Det er kærlighed.
Stedet har mistet sin charme.
Hvad?
Vi tager til London.
Meget vel.
Connie Reid. Vi har ikke mødt hinanden.
Hav en dejlig aften.
Hvor mange gange har du læst siden?
Hvad?
Det ser ud til, at han har fundet dig.
-Åh gud. -Ja.
Du har vel brug for min bil igen.
Du vil imponeres over, at din afrejse fra Wragby
har nået min lille landsby i Skotland.
En mand, der kom for at arbejde i den lokale mine, havde historien med
om en lady, der blev forelsket i en ansat mand
og var ligeglad med, at det blev kendt, for hun elskede ham.
Uden navne, naturligvis.
Jeg var blot "skytten".
Du var "den forelskede lady".
Undskyld, jeg leder efter Oliver Mellors.
Kender De ham?
Ja, det gør jeg.
Han er den vej.
Tak. Mange tak.
Det var en god historie, og jeg tænkte over,
om der var mere ved fortællingen.
En soldaterkammerat fandt arbejde til mig på en gård. Tredive shilling om ugen
og anstændigt logi i en hytte.
Jeg måtte have et formål, før du og et barn kunne blive en del af mit liv.
Jeg har ikke fundet den dybere mening her på gården, men…
…jeg har et hjem.
Du har været meget igennem og givet afkald på så meget.
Du vil give afkald på endnu mere, hvis du kommer her, men…
Oliver!
…hvad vi har sammen,
har jeg aldrig oplevet før.
Der er en flamme imellem os. Den brænder altid.
Og at pleje den ild, tror jeg, er nok formål for ethvert liv.
BASERET PÅ BOGEN AF D.H. LAWRENCE
Tekster af: Maria Kastberg