Downloaded from YTS.MX
Aseară am visat ceva
Official YIFY movies site: YTS.MX
Cântam la Madison Square Garden
Cu cea mai tare formație din lume
Drumul CĂTRE SCENĂ
Și fanii țipau!
Merg la studioul SIR.
E la intersecția dintre străzile 25 și 10. E prima zi de repetiții.
Vom ține 17 spectacole care se termină în locul mult visat, la Madison Square.
Nu faceți dreapta, domnule.
Fac stânga.
Mersi!
STUDIOURILE SIR
Director
- Bună! - Ce faci?
E prima noastră întâlnire.
- Bună! - Bun-venit!
Sunt în turneu cu această formație de ani de zile, sunt familia mea.
- Bună! - Bună, scumpo!
- Să te aud! - Cântă și îți arăt eu cum e.
- Am tăiat puntea? - Am adus gustări.
Încerc să creez o poveste, să pun la punct o listă de melodii.
Ordinea lor spune povestea mea și cum am ajuns aici.
Îmi confuzi pasiunea cu mânia
Piesă originală
Vrei să stau cuminte, în tăcere
E un moment deosebit pentru mine, deoarece cântăm în locuri grozave
iar la final ajung acasă, la Madison Square Garden.
E un vis devenit realitate.
Pot fi
O furtună dezlănțuită
Nu te aștepta să-mi cer iertare
Voi cânta
După 26 de ani, la finalul acestei etape, voi ajunge la Madison Square.
Vom cânta acolo.
De data asta, ai face bine să crezi Că mi-e imposibil
Să mă stăpânesc
Sunt nemiloasă ca regina de spade
Mama
Cânta pentru tatăl meu. Apărea din spatele canapelei, la trei ani.
Tatăl
Am fost uimit când ai jucat în Carusel și ai cântat…
Eram în liceu.
Mama crede în mine de când aveam șase ani la Brickman's, în Catskill.
În Catskill, copiii merg în tabără și au seara talentelor.
A cântat pentru noi „The Sun Will Come Out Tomorrow”.
Toți au exclamat: „Ascultați-o pe fetița asta!”
De cum te-ai născut, am știut că vei fi celebră.
Maică-ta n-are ce să mai zică!
De data asta, ai face bine să crezi Că mi-e imposibil
Să mă stăpânesc
Sunt nemiloasă ca regina de spade
APEL ZOOM
Aș vrea să cânt și „Queen of Swords”, dar fără prelucrare vocală.
Mai bine o versiune unplugged, cu o chitară acustică
și percuție în loc de tobe.
Nu pot…
Vreau să nu fiu luată prin surprindere, să am încredere în mine orice ar fi…
…a închis.
Bun așa! Cine a închis?
Părerea mea e că decorul are viață proprie.
Vreau să avem libertate de creație, să nu ne simțim încorsetați de plan.
Am o oră la dispoziție, deoarece concertez cu Josh Groban.
Îl ador pe Josh Groban. Am mai avut colaborări.
Și viața îi poartă în alte zări
Și împărțim timpul pe scenă.
Pe cei ce iubesc…
E un program încărcat. N-am timp să respir.
Să intrăm cu refrenul înainte de „hei”?
Una dintre concepțiile greșite despre mine ca solistă
e că am făcut doar teatru.
VIAȚĂ DE BOEM
Cinci sute douăzeci și cinci de mii Șase sute de minute
Un nou musical
DACĂ/ATUNCI
Oare încep mereu O nouă poveste
De mică iubesc musicalurile.
Edelweiss, Edelweiss
SUNETUL MUZICII Idina, 9 ani
Floare-de-colț, ești vrăjită
Ascultam muzică înregistrată în studio.
Părinții mă duceau la spectacole care m-au inspirat,
de la Poveste în cartierul de vest la My Fair Lady.
Mie, Rosie, mi-a venit rândul.
Liceul Syosset, 1988
O să ies la dans!
O să-mi iau revanșa pentru cei opt ani în care am iubit
o matahală mămoasă, care mi-a dat dureri de cap.
La 16-17 ani am început să cânt la nunți.
Când va veni spre mine
Mă voi strădui
Să-l fac să rămână
Pe măsură ce am crescut, gusturile mele muzicale au evoluat.
Dulceața ta mă atrage Și nu pot sta deoparte
Am început să cânt mai mult rock și R&B și să-mi scriu singură piesele.
Piesă originală
Orice gândești Orice simți
Fac parte din… multe lumi. Am foarte multe influențe.
Piesă originală
Am acumulat toată viața experiență, iar cântecele mele vorbesc despre asta.
Un cântec dintr-un spectacol, dintr-un album, din copilărie.
Toate în același concert.
Iubesc până mă sting de durere Și sper ca un erou să mă salveze
Piesă originală
Sunt foarte stresată. Fac mai multe odată.
Încerc să mă concentrez, să fiu atentă la formație, la decor,
dar am ceva de făcut înainte de concertul din Atlanta.
Trebuie să termin de turnat un film
și se împlinesc 15 ani de la premiera musicalului Wicked.
Repetăm pentru turneu la 17:00 și pentru Wicked la 16:30.
Concomitent, joc într-un film, în rolul soției lui Adam Sandler,
și am lucrat până la șapte dimineața.
Te urăsc și, dacă ar fi după mine, n-aș vrea să te mai văd niciodată.
- Poți să mă pocnești. - Mersi!
Hei…
Și am întârziat, fiindcă am sunat la Los Angeles
ca să văd meciul de baschet al fiului meu.
Ăsta era cel mai important lucru.
După ce voi fi cu Vrăjitorul
Întreaga viață mi se va schimba
Niște amici de la teatru mi l-au prezentat pe Aaron,
iar eu eram plecată din oraș, pentru Dacă/Atunci, la Washington DC.
E un musical despre alegeri, iar eu treceam printr-un divorț
și nu-l mai văzusem de mult, fiindcă ieșise din branșă.
Cineva a adus vorba de el și m-am gândit că mi-ar prinde bine să ies cu el.
Suntem nedespărțiți de atunci.
La început, Aaron mi-a spus: „Nu vreau o căsnicie și copii.”
I-am spus că nici eu și, dintr-odată, vrea să ne căsătorim în curte.
Așadar, am făcut asta, iar acum vrea copii.
CLINICA DE FERTILITATE
Acela e dr. Nejat.
- Cine e? - Doctorul care-mi va controla vaginul.
Fac fertilizare in vitro pentru o sarcină.
Fertilizarea in vitro înseamnă că-mi recoltează ovulele sănătoase.
Iau multe medicamente și fac injecții cam de vreo doi ani.
O să vi se facă puțin rău, băieți.
Conform calendarului meu,
în dimineața concertului o să fiu la clinică.
Gata cu trei ovule!
Da, turnăm un film și alte câteva chestii, inclusiv o repetiție cu formația.
- Ești într-o formație? - Am un turneu cu formația.
- Nu știam. Ce formație? - Formația mea. Noi.
- Nu știam. - La Madison Square Garden.
Nu mai spune!
- Cum se numește formația? - Eu sunt în prim-plan! Idina.
Bine. Sună grozav!
- Concertez cu Josh Groban. - Grozav!
- Împărțim timpul pe scenă. - Sincer, n-am auzit de el.
N-ai auzit de Josh Groban? Scuze, Josh!
- Nu e tocmai momentul potrivit. - Poate fiindcă sunt agitată și stresată.
Probabil, dar nu e ceva nemaiîntâlnit la categoria asta de vârstă.
Patru-cinci ovule. E foarte bine!
Soțul
Ce dulce ești! Mi-a plăcut mesajul.
Nu îmi doream un al doilea copil, dar Aaron e minunat cu fiul meu.
El și Walker au o relație deosebită, la fel ca Walker și tatăl lui.
A dat câteva coșuri grozave.
- Serios? - Da.
- Frumos meci! - Asemenea!
Într-un fel, m-a salvat.
Am vrut să-ți redau pofta de viață
Piesă originală
Am vrut să te privești prin ochii lor
Și să-i ții în brațe pentru totdeauna
Vreau să-ți ofer asta
Tatăl lui Walker
Am fost căsătorită 16 ani cu Taye. L-am cunoscut în Viață de boem.
Am făcut parte din distribuția inițială. A fost primul meu contract, în '95, '96.
Am crescut împreună
și am descoperit cine suntem independent unul de celălalt.
Cred că reușim cu succes să ne creștem fiul în două case diferite.
Tati ți-a zis că am sunat de un milion de ori ca să-ți urez succes?
- Serios? - Da.
Voiam să-ți spun să le arăți cine ești.
- Mulțumesc! - Te iubesc, Walker!
Felicitări!
Hai, Jets!
Cred că primul concert e pe 18 octombrie, în Atlanta.
Mergem la Madison Square!
- Mamă, o să fie o comedie-documentar? - Da, mami o să se facă de râs.
Se știe!
32 DE ZILE PÂNĂ LA MADISON SQUARE GARDEN
Doamnelor și domnilor, Atlanta!
Bună! Intrați. E ca la balamuc aici.
La ce mă gândesc? La urechea fiului meu, sincer.
Nici n-a ajuns bine aici,
că s-a dus să-l sperie pe Geo, a căzut și s-a lovit de colț.
Sângera.
Am văzut doar urechea fiului meu și cum a țâșnit sângele.
Ce program avem? Începem la 20:00?
Le-ai zis că mi-am rupt costumul deja?
La teatru înveți cum să te schimbi ca să termini repede, fără să te încurci.
În doar nouă secunde. Încălțăminte, curea, afară!
Cutare, cutare, gata. Pe scenă! Exersam acasă la mine și…
Nu știm dacă s-a rupt în timp ce mă schimbam.
Un costum se rupsese înainte să plecăm de la New York.
L-am trimis prin curier aici. Se rupsese în fund.
Da.
Încotro?
- Pe aici! - Pe unde? Bun.
Pe ușa asta.
Scuze, aceea.
- Unde-i scena? - Ai grijă!
Da.
E o replică din Viață de boem.
VIAȚĂ DE BOEM
Joanne, unde-i scena?
Zăpadă!
E prima dată când vedem cum arată proiecțiile pe scenă.
Turneul ăsta e mai mare. Concertez în săli polivalente.
E diferit. Locurile sunt diferite. Am mărit valoarea producției.
Spațiul e mare, vreau să-l umplu.
- Acela e în jos? - Da.
Abia aștept!
Ai grijă, Walker. Ia uite! E o treaptă aici. E periculos.
„E greu să le faci pe toate” e titlul neoficial al turneului.
Urmează un solo la chitară.
Știi…
Nu încă.
O să pună reflectorul pe tine imediat, pe lângă lumina de fundal.
Ajutăm publicul să te urmărească.
Consultant creație
Mai bine să te vedem.
- Iubesc lumina reflectoarelor. - Știu.
Bun.
Habar n-am ce fac acum. N-am nici cea mai vagă idee!
- Unde mi-e copilul? - În autobuz, cred.
- E bine? - Da.
Arăți bine.
A sosit momentul
- La grămadă! - Hai că se poate!
Nu am emoții. Știu că va fi bine. Am mai făcut asta.
Vă iubesc! Vă mulțumesc pentru sprijin.
Să fie un spectacol bun! O să fie uimitor!
- Credință oarbă. - Da!
Unu, doi, trei, credință oarbă!
Poate-s doar trei oameni în sală.
Aseară am avut un vis
Și mi-era sete
Viață de boem
Nu-mi rămâne decât să sar peste Lună
Aseară am avut un vis
Înconjurată de cel mai grozav public Din lume
Și le-a plăcut de mine la nebunie
Credință oarbă
Vreau să evadez
E ca și când aș fi legată De capota unei camionete galbene
Îmbuibată cu îngrășământ Și cu combustibil
Și împinsă de pe o stâncă De un Mickey Mouse sinucigaș
Trebuie
Trebuie să găsesc o cale
Să sar peste Lună
Haideți!
Nu-mi rămâne decât să sar peste Lună
Nu-mi rămâne decât să sar
În fiecare zi, mă plimb pe stradă…
În weekenduri încă mai cântam la nunți.
În ianuarie și februarie e aiurea, fiindcă nimeni nu se căsătorește atunci.
Mi-am căutat de lucru.
VIAȚĂ DE BOEM
Am dat probe pentru un spectacol.
Credință oarbă
REPETIȚII
Cântați
Credință oarbă
- Credință oarbă… - Mulțumesc tuturor!
Bravo, Idina!
Nu știam că voi fi acceptată și că îmi voi împlini primul vis.
Urma să joc pe Broadway.
Când musicalul Viață de boem a debutat pe Broadway, vedetele erau în public.
Pe scenă, nu era niciun nume cunoscut. Nu încă.
Cânt la nunți și bar mițva în weekenduri. Așa-mi plătesc chiria…
Uneori, nu mă simt acceptată.
Când am primit rolul din Viață de boem, am fost priviți ca talente neșlefuite.
Am o slujbă, dar și o mare răspundere.
Oamenii mă plătesc ca să fac lucrul la care chiar mă pricep.
După pubertate Toți se holbează la mine
Fete, băieți Nu mă pot abține, păpușă
Așa că fii calmă Și nu te ambala
Nu uita Că eu sunt păpușa ta
Ia-mă așa cum sunt
Așa cum mi-a fost dat să fiu
Și dacă-ți pasă de mine
Ia-mă, păpușă, sau lasă-mă
Căci nu pot fi ceea ce nu sunt
Dar hei, nu vrei o iubită atrăgătoare?
Nu te împotrivi, nu-ți pierde capul
Căci cine-i în patul tău seară de seară?
Cine-i în patul tău?
Mulțumesc!
Zece minute în plus.
- Puteam să scoatem „Over The Moon”. - Exact!
La final… ai ieșit în evidență.
Absolut! A fost genial!
A fost cam mult într-o oră. Coardele mele vocale…
- Ai cântat fără oprire. - E mult pentru gâtul meu.
- Știu. - Bravo!
- Vă mulțumesc! Ce drăguț! - Mulțumesc!
Unde-i piticul meu? Walker!
Salut!
E cam mult într-o oră. Mi-a obosit vocea.
Vorbitul m-a ajutat să fac pauză între cântece.
- Îmi dai un avocado? - Mă schimb pentru duetul cu Josh.
- Am timp, nu? - Cam o oră.
- Trebuie să alegi costumul. - Să nu uităm când intru.
Da.
Managerul turneului
- A anunțat-o. - Deja?
- Da. N-am fost anunțat. - Nimeni nu ne-a anunțat.
- Vrei pantofi? - Sunt pe jos.
A prezentat-o. Ieșim pe acolo?
Da.
- Mami trebuie să plece. - Poți să vii și tu.
Te ajut eu.
- Prin dreapta. - M-a prezentat și mă așteaptă pe scenă?
- Nu te-a anunțat nimeni? - Microfonul e pregătit?
Ne luăm după el.
Tehnician de sunet
- Gata. - Intrăm.
Rămâi cu Burt, scumpule.
O să încep să cânt, fiindcă… Idina!
Trebuie să fii tu însuți
A sosit acel moment
Odată ca niciodată
Așa că ia barca aceasta care se scufundă
Și îndreapt-o spre casă
Încă avem timp
Înalță-ți vocea plină de speranță
Ai de ales
Și ai ales acum
Ne-a luat pe nepregătite.
- Ce s-a întâmplat? - O mică confuzie. E prima seară.
A fost o repetiție bună.
„O invit pe scenă pe Idina Menzel.” M-am panicat. Nu știam unde e.
- Fără poze! - Arată foarte frumos!
- E garda mea de corp. - E bine că-l ai cu tine!
Părinții nu m-au lăsat să lucrez în copilărie,
așa că studiam acasă și participam la activitățile școlare.
…prin ploaie
CARUSEL Liceul Syosset, 1989
Deși visurile tale s-au năruit…
Am vrut să joc în Annie când urma să fie pusă în scenă…
Mâine, mâine Te iubesc, mâine
ANNIE Idina, 9 ani
Ești doar la o zi distanță
…dar nu mi-au dat voie.
Apoi, ai mei au divorțat și asta mi-a schimbat viața complet.
E o sală de festivități.
Multe cupluri se căsătoresc aici sau organizează petreceri.
La 15 ani, în dimineața de Ziua Recunoștinței,
părinții mei ne-au spus mie și surorii mele că se vor despărți,
că anulează petrecerea, că sună rudele ca să nu mai vină…
Dar că vom avea o zi bună.
Voiau să ne arate că se despart…
în condiții amiabile și că încă vom fi o familie.
Și au zis că vom lua cina de Ziua Recunoștinței.
Eu și sora mea plângeam în camerele noastre…
Mama a aruncat piureul și curcanul la gunoi
și a făcut o rezervare aici, ca să stăm în public.
- Bună, scumpo! Ce faci? - Bine. Ghici unde sunt?
Să văd…
Sunt la pensiunea Fox Hollow, pe autostrada Jericho.
- Serios? - O recunoști?
Îți trezește amintiri?
De ce ați ales Ziua Recunoștinței ca să ne dați vestea?
- Scumpo… - I-ai spus de Ziua Recunoștinței?
- Da, știu. - Da.
În dimineața Zilei Recunoștinței…
Nu puteai să-i spui mamei să mai așteptați încă o zi?
Scumpo, nu-mi amintesc. Nu m-am mai întors acolo.
Eu, da. Am avut evenimente aici mai mereu.
Cântam la bar mițva, la nunți și îmi aminteam ziua aceea oribilă
de fiecare dată când munceam aici.
Puteai să-ți alegi o altă meserie.
În aceste vremuri grele, m-am apropiat enorm de Cara, sora mea.
Sora
Întotdeauna m-a protejat,
dar atunci când lumea noastră a început să se năruie,
a vrut să se asigure că sunt bine.
Cred că această perioadă
mi-a oferit material pentru compoziție, pentru a mă lăsa absorbită de muzică.
La doi ani după divorț, Idina a început să înregistreze propria muzică.
Ce mai e aici?
Sunt versuri.
De ce atunci când vorbim la telefon Te vreau lângă mine?
Dar când îmi ești aproape Testul nu mai e atât de ușor
Nu vei citi asta niciodată Deși mi-aș dori să o faci
Poate într-o zi vom capitula Unul înaintea altuia
În seara asta cânt muzica mea.
Doamnelor și domnilor, urați-i bun-venit Idinei Menzel!
Nu e ușor niciodată
Piesă originală
Să înveți…
- Ești plătită pentru asta? - Nu, dar îmi plătesc muzicienii.
- Plătești ca să cânți. - Da. Ies pe minus mereu.
- De ce faci asta? - Doar așa pot fi văzută.
Era acolo sus, pe un piedestal, și o idolatrizam.
Făcea lucruri pe care nici eu, nici altcineva nu le putea face.
Dacă a sosit momentul
Sunt aici, singură
Piesă originală
Dacă acesta e ritul meu de trecere
Care mă duce acasă
Poate că mă tem puțin
Dar e rândul meu să fiu curajoasă
Dacă asta e ultima șansă
Înainte de un rămas-bun
Măcar e prima zi Din restul vieții mele
Și nu pot să mă tem
Fiindcă e rândul meu să fiu curajoasă
27 DE ZILE PÂNĂ LA MADISON SQUARE
S-a-ntâmplat, s-a-ntâmplat
- Walker, ce facem? - Mami își dă jos părul fals.
Îi place să le spună asta prietenilor lui când vin la noi.
Nu vă uitați la veverița de pe masă. E părul fals al mamei mele.
Ești frumoasă fără el.
În prima seară îi fixez peruca.
Artist de make-up
Am lucrat pe Broadway și știu cum să fixez o perucă.
M-am gândit că o să stea cuminte și o să cânte ca de obicei,
așezată pe scaun.
Ajungem acolo și cântă Led Zeppelin…
Am crezut că o să fiu concediat, că peruca se va desface
și nu voi mai lucra nicăieri, o să rămân pe drumuri.
Mergem acasă fiindcă avem meciuri săptămâna asta.
Și mergem să-mi văd soțul, tatăl lui vitreg.
Am… mare nevoie.
Doamnelor și domnilor…
AMR: 22 DE ZILE
…Los Angeles! M-am lovit la mână.
Los Angeles. E Marina del Rey. Nu pare Los Angeles.
Fratele meu voia să te întreb…
Puțină liniște și pace înainte de spectacol.
- Da! Mamă, nu! Ce faci? - Sincer, nu știam.
- Aveți grijă! - Joacă-te cu Walker aici.
Nu vreau să vă duc la spital în loc de concert. Mersi! Am priorități.
- O să mă strivești. - Puneți jachetele pe voi!
Bună!
În LA nu mă simt niciodată bine.
Oamenii din branșă nu știu să se relaxeze și să se distreze.
Crezi că îi cunoști pe toți, că e ca acasă, dar sunt rezervați.
Am întârziat!
Un stres în plus, am ajuns târziu la locație.
Paznicii nu mă aveau pe listă și nu m-au recunoscut.
E intrarea artiștilor.
- Serios? - Da.
Doamne!
- Ea e iubita mea, Claire. - Încântată de cunoștință!
Scuze că sunt puțin zăpăcită, dar n-au vrut să ne lase să intrăm.
Nu!
- Îmi vine să plâng… - Nu!
- Deci… - Care-i treaba?
- Nu-s celebră ca soția lui Josh Groban. - Ei bine…
- Cum te simți? - Mi-am pierdut cumpătul puțin.
N-au vrut să mă lase să intru.
„Nu e artistul. El e pe scenă.”
Au zis: „Soția lui Josh e aici.” „Dar nu sunt soția lui!”
S-a întâmplat ceva?
Mi-au rănit orgoliul.
Așa e orașul ăsta.
Va fi bine.
Doamne!
Îmi consolez soția, iar Geo mă consolează pe mine.
Da.
Ce e?
Mă gândeam să-mi faci un masaj înainte să urci pe scenă.
Are un mod empatic de a fi și…
- Te calmează imediat ce vorbește. - Da.
- Are o voce calmă. - Da.
Ar putea fi pastor.
CABINĂ
În LA, emoțiile sunt mai mari, fiindcă simt că am ceva de demonstrat.
Poate că laitmotivul e dorința de a fi acceptată
și urăsc ideea de a-ți dori să fii acceptat.
Te iubesc, mami!
Te iubesc!
Bună seara, Los Angeles!
Mi-a spus ce va cânta. Își face griji că mă voi emoționa.
Probabil am băut prea mult
Piesă originală
E trecut de miezul nopții Și probabil că dormi
Sunt convinsă că ești surprins că te caut
Încă am salvat numărul tău
Știu că au trecut opt ani Dar încă am fluturi în stomac
Știu că pare imposibil
O descopăr zilnic ca soție și ca mamă,
iar aici o descopăr în cu totul altă ipostază.
E pe scenă și cântă. Mă întreb: „Aceea e soția mea?”
Mereu mă întreb Dacă am fi putut fi împreună
Sau doar mi-am închipuit
Și mereu mă întreb Dacă mi-a scăpat ceva
Ce am lăsat în urmă
Te gândești vreodată la mine?
Te-ai întrebat vreodată Dacă am fi putut fi
Ceva extraordinar?
Ador să compun muzică fiindcă trebuie să fie ceva universal,
dar totodată specific și unic, ca acea melodie să aibă succes.
E foarte dificil să faci asta, dar tocmai de-asta-mi place să compun.
Tu mă iubești
Nu ți-am spus niciodată
Că ești singurul Pe care l-am iubit în tot acest timp
Te gândești vreodată la mine?
Te-ai întrebat vreodată Dacă am fi putut fi
Ceva extraordinar?
Extraordinar
Mulțumesc!
Cum a fost?
- Te iubesc! - Te iubesc!
A fost fantastic! Nici că se putea mai bine!
Mersi!
Cred că asta e pesimista din mine, dar să știți că nu mă bucur multă vreme.
Probabil fiindcă…
părinții mei au divorțat, deși nu mă așteptam niciodată la asta.
Asta mi-a schimbat percepția asupra vieții.
Niciodată nu se știe.
Da, Viață de boem a fost un musical fain,
chiar părea ceva deosebit, dar poate a doua zi ar fi dispărut…
M-am ales cu un impresar, un spectacol pe Broadway,
un contract cu o casă de discuri, am început să fac bani.
Am crezut că am dat lovitura.
După ce mi-am lansat albumul, nu s-a întâmplat nimic.
LANSAREA PRIMULUI ALBUM, 1998
În fiecare bar ne așteptau două persoane.
„Am lansat un album, am făcut un musical. Unde sunt fanii?”
Apoi contractul a fost reziliat și mi-am pierdut elanul.
N-am vândut niciun album și am fost dată uitării câțiva ani.
Am avut multe suișuri și coborâșuri
și mi-am dat seama că totul e trecător și când se ivește ocazia,
trebuie să te agăți de ea.
Primul meu single a fost „Minuet”.
A fost pe locul șase în topul celor mai ascultate la radio.
A fost între Madonna, „Ray of Light” și cântecul lui Babyface.
I-am uitat numele.
Am crezut că gata, am găsit rețeta succesului.
Îmi imaginam că o să ajung vedetă rock și eram sigură
că a doua zi mă vor duce la New York cu avionul particular.
Steven Meisel m-ar fi fotografiat pentru coperta Rolling Stone.
Apoi, limuzina m-ar fi dus să concertez la Madison Square Garden.
După ce aș fi ajuns acolo, aș fi urcat pe scenă, în lumină.
Și aud…
Mă așteaptă. „Idina! Idina!
Idina! Idina!”
De fapt…
Prima dată când am auzit melodia, i-au zis „Minute” a Idinei Mensel.
Am luat-o de la capăt
și abia opt ani mai târziu m-au sunat
să joc în musicalul Wicked, să lucrez la asta.
Când am cunoscut Vrăjitorul
Și am trecut de încercare
COLOANA SONORĂ WICKED
Am cunoscut Vrăjitorul Am așteptat asta din naștere
Și cu toată înțelepciunea sa magică
Nu s-a lăsat orbit de frumusețea mea
Credeți că Vrăjitorul e prost?
Sau, ca Ronțăitorilor, nu-i merge mintea?
Îmi va spune „Văd cine ești cu adevărat
O fată pe care mă pot baza”
Și așa începem aventura Vrăjitorul și cu mine
Haideți!
Crearea unui rol original îți oferă o mare satisfacție.
E ceva inedit și nou.
Actriță, Wicked
Ai libertatea de a descoperi cine e și de a-l crea treptat.
Chiar cred Că m-am schimbat
- În bine - Lungește.
- Unde fac pauză aici? - Pauză? O să fie aici.
Cine poate spune Dacă m-am schimbat
Director muzical
Compozitor/Textier
- În bine - Până la prima măsură.
- Cred - Asta e!
Că m-am schimbat în bine
De fapt…
Nimic nu mai contează
Ca o cometă…
- Chiar îți stă bine verde. - Doamne!
- Tare, nu? - Și eu vreau să fiu verde.
Lăsați-o în pace!
Când lucrezi la un nou spectacol,
niciodată nu știi când apare ceva, dacă se epuizează bugetul.
Rareori vezi ceva care ajunge pe Broadway.
Știu că par șugubeață
Și da, totul e în ceață
Dar vă jur că într-o zi Vom sărbători în întregul Oz
Și totul datorită mie
PREMIILE TONY
În 2004, Premiul Tony pentru cea mai bună actriță într-un musical merge la…
Idina Menzel, Wicked.
Idina Menzel câștigă primul Tony
pentru rolul Elphaba în musicalul original Wicked.
Fusese nominalizată și în 1996, pentru rolul din Viață de boem.
Sunt mândră să joc într-un musical care omagiază femeile,
puterea lor, felul lor diferit de a fi.
Copiii vin cu părinții și înțeleg lucrurile altfel.
Pentru mine, ăsta e cel mai bun lucru.
Impactul asupra celor mici.
Vreau să fiu ca tine!
Când obosesc, fiindcă am opt reprezentații săptămânal
și poate am răcit, îmi amintesc de copiii din public.
Și mă aflu acolo cu Vrăjitorul
Simt ceva absolut inedit
Și deși n-o arăt
De fericire simt că m-am topit
Și așa va fi pentru tot restul vieții
Nu-mi voi dori Nimic altceva până voi muri
Toată lumea mă apreciază
Când mă văd, ovaționează
Pentru jumătate din echipa lor favorită Din Oz scandează
Vrăjitorul
Și cu mine
21 DE ZILE PÂNĂ LA MADISON SQUARE GARDEN
Știu să întorc clătite.
Nu mi-a ieșit!
Faza e că nu știu să gătesc, dar știu să fac clătite bune.
Le mănâncă zilnic și crede că sunt o bucătăreasă bună.
Omulețule!
Haide!
Louie, vino-ncoace!
- Îmbracă-te și spală-te pe dinți. - Ne întrecem!
Ce părinte model sunt!
Întreaga mea identitate…
s-a concentrat pe cariera de cântăreață.
Nu voiam să devin actriță.
Încă de mică, toți s-au gândit că voi deveni cântăreață.
Asta mă diferențiază în lume.
Asta sunt. Dacă asta dispare, cine sunt?
Când devii părinte
și realizezi că se bazează pe tine pentru iubire și protecție,
te simți oarecum eliberat și…
Nu zic că ar trebui să ne definim ca mame.
Ideea e că, oricum, ne definim prin foarte multe etichete.
„Sunt o mamă muncitoare? Nu sunt?”
Ești într-un conflict continuu cu tine însăți, ca și când…
mă simt vinovată că plec,
dar o parte din mine abia așteaptă să plece la spectacole fără el,
fiindcă pot să dorm mai mult, să mă concentrez asupra mea și…
Dar asta mă face să simt că sunt o mamă rea.
Acum mă gândesc la al doilea copil. E uimitor!
Când sunt în turneu și zbor mult,
numărul foliculilor… Dau prea multe detalii intime?
…e atât de scăzut!
Când sunt acasă, relaxată, doctorii mi-au spus:
„Știi, ai putea fi mamă din nou.” De-asta mi-au dat speranțe.
- Cum te simți cu pastilele? - Bine.
- Rămâi la New York sau… - Nu, dar mă pot întoarce. Sunt aproape.
- Să vedem! - Bine.
Deci…
Unele ovule pot fi recoltate, altele nu.
Ce părere aveți? Să le recoltăm sau nu?
Pot să verific analizele de sânge? Apoi, vedem dacă le recoltăm sau nu.
Procedura e simplă, nedureroasă. Te poți întoarce imediat la muncă.
Totuși, merită sau nu? Trebuie să verific analizele de sânge.
- Bine. - Și hotărâm.
Sunt vești bune sau proaste? Să zicem că mediocre.
Aș zice că proaste. Voiam să-mi spună: „Da, o să recoltăm toate ovulele!”
Îmi amintesc că au vrut un nume cu „I” pentru Dina.
Prieteni de familie
N-au găsit nimic interesant, așa că au luat numele „Dina”
și i-au pus un „I” în față, așa a ieșit Idina.
- Spune. - Noi îi spunem „Idina”.
Poate voi îi spuneți „Dina”.
Nu. Nimeni nu-mi spune „Dina”. E „Idina”, cu „i” scurt.
- Scurt? - Deci „Idina”.
Idina. Asta e! Puneți-mă la zid! L-am pronunțat greșit până acum.
Numele meu e dificil de pronunțat.
Idina Menzel pentru Viață de boem.
Urați-i bun-venit talentatei și inegalabilei Adele Dazeem!
PREMIILE OSCAR
- Idina, când ai cântat la Oscaruri… - Adele Dazeem.
Mai aveam opt secunde și mi-am zis: „Adună-te! Ăsta e momentul tău.
- Nu te mai gândi că ți-a pocit numele.” - Cântă!
Zăpada strălucește-n amurg
- Ce sentimente îți trezește acel moment? - A fost o mare realizare.
Numele ei va fi pe buzele tuturor peste cel mult 24 de ore.
Aș fi vrut eu să-mi pronunțe cineva numele greșit la Oscaruri!
Da!
Și-a cerut scuze în zeci de emailuri, mi-a trimis flori,
iar eu i-am spus de fiecare dată: „Nicio grijă, a fost un moment memorabil.”
Așa e!
Nu plec fără tine, Elsa!
Regatul de gheață
Ba da, pleci.
- Știu că putem rezolva asta împreună. - Cum?
Ce putere ai tu să oprești iarna asta? Să mă oprești pe mine?
Când intru în studioul de înregistrări cu un mare producător sau compozitor,
mereu mă ceartă și-mi spun:
„Ești prea expresivă! Toți anii ăia pe Broadway…”
Sau: „Fă-ți vocea să semene cu cea a lui Sheryl Crow.”
Au o grămadă de reguli. Cântecele actorilor nu ajung la radio.
Și, dintr-odată, 15 ani mai târziu,
îmi duc copilul la școală și aud „S-a întâmplat” pe Z100.
Ce naiba se întâmplă aici?
Eu am respectat regulile mereu, dar nu trebuie să-ți pese de ele.
Trebuie să mergi tot înainte, să accepți proiecte care te atrag
și să te înconjori cu persoane de la care ai ce învăța.
Regatul de gheață e a doua cea mai bine vândută animație din istorie.
Cea mai bine vândută
Regatul de gheață a vândut trei milioane de DVD-uri
în prima zi de lansare, marți.
(Nu Chiar) Noua Vedetă a Momentului
Un nou hit în Top 10 după 18 ani
E incredibil cum totul a luat amploare peste noapte.
Regatul de gheață
A devenit un moment emblematic al culturii pop.
TAYLOR SWIFT ÎN TURNEU
Știu c-am încercat, nu pot s-o opresc
Nu te-arăta, nu îi primi
Fata bună
Tu trebuie să fii
Zăvorul tras
Și încuiat
Dar au aflat
S-a-ntâmplat
Eu nu am mai rezistat
S-a-ntâmplat
Succesul Regatului de gheață mi-a definit cariera.
Am învățat de la Elsa să controlez această putere uriașă
pe care toți o avem, dar, când pășim în lume, spunem:
„Ai grijă, mai cu măsură! E prea mult. O să-i sperii pe ceilalți.”
Mai ales femeilor.
Înfrânează-ți furia, natura sălbatică, magia ce se ascunde în tine,
orice însușire ai avea, ceea ce te face excepțională și incredibilă.
Zăpada strălucește-n amurg
Nicio urmă nu-i pe ea
Tărâmul ascuns de lume
„S-A ÎNTÂMPLAT”
Este-mpărăția mea
Aici e totul ca furtuna ce-o trăiesc
Știu c-am încercat, nu pot s-o opresc
Nu pot s-o opresc
Mă bucur că publicul e tânăr, dar cântecele amintesc oricui
că nu e cazul să te dai în lături ca alții să se simtă bine.
E timpul meu să mă pornesc
Să văd ce pot, ce reușesc
Să fie numai cum vreau eu
Mereu
S-a-ntâmplat
Sunt vântul stârnit din cer
S-a-ntâmplat
Și lacrimile-mi pier
Liberă
Aici în cer
Vântul să-l pornesc
Haideți!
Puterea mea domnește-n cer și pe pământ
Și sufletu-mi roiește Peste crestele de-argint
Un jurământ puternic azi am de făcut
Eu nu mă mai întorc
Trecutul e trecut
S-a-ntâmplat
Cântați!
S-a-ntâmplat
- Eu nu am mai… - …rezistat
S-a-ntâmplat
- Pe un alt drum… - …am plecat
Ce…
Ce spun toți, nu e treaba mea!
Fie ger mereu
De azi gerul e prietenul meu
Prietenul meu
Ca să știți că nu fac play-back!
AMR: 18 ZILE
Etajul zece.
Aș sta în pat toată ziua.
Bun. Cât e ceasul?
Ce punctuală sunt!
Cred că ar trebui să intri cu „zăpada” cam pe aici.
Să încercăm așa. Sunt gata…
Zăpada strălucește-n amurg
Mici detalii.
David!
Uitați-l pe Walker. A lovit-o și aleargă. Haide!
- Tu ești cea care țipă? - Se aude?
Încercam să mă temperez.
Nu v-am zis! Un puști l-a placat și n-ai voie.
Aaron și Taye au strigat: „Hei, ai grijă!”
Apoi arbitrul a început să urle la părinți: „Asta e treaba mea!”
Taye îi ia apărarea lui Aaron: „Suntem părinți, doar părinți!”
- S-au apropiat. - Păcat că n-am filmat!
- Știu! - Amuzant.
- Mai ții minte că avea doar dinozauri? - Da.
Și, dintr-odată, copiii de la școală nu l-au ales în echipa de baschet
și zice: „Nimeni nu-mi spune că nu pot face asta.”
- Da. - Îți sună cunoscut?
Nu-mi spune să stau bosumflată
Viața-i vată de zahăr Soarele-i o tartă
Nu aduce ploaia Ca să-mi strici ziua
Glumeața
Nu-mi spune că nu pot zbura Trebuie
Dacă cineva va cădea, Aceea sunt eu
Cine ți-a spus Că poți să-mi strici ziua?
- Scumpule, sunt mândră de tine! - Mamă!
Dallas!
Denver!
Boston!
Ce frumusețe!
Și ai reușit, deși ai o mamă oribilă, care n-a mers la meciuri.
Poftim?
Dați-mi pălăria N-a fost să fie!
Fie că-s un trandafir În roua dimineții
Mi-a închis și plânge.
Un pistrui pe nasul vieții
Așchia sau lumina din ochiul lui
Trebuie să zbor măcar o dată Să-ncerc o dată
Îl iubești?
- Sigur că-ți iubesc copilul! - Da? Bine.
…e picantă
Picantă, și vedeți Trebuie s-o gust, domnule!
Pregătește-te, iubire Fiindcă sunt o luptătoare
Merg tot înainte, Inima-mi bate tare
Nu aduce ploaia Ca să-mi strici ziua
O să trăiesc în prezent
Știu cum să obțin ce-mi doresc
Din prima o să nimeresc
O șansă și-o să șutez la fix
Cu ochii pe minge, param-pam
O șansă, o singură șansă și bam!
Am atâtea pe cap, inclusiv duetul cu Josh…
Nepotul
…familia mea și călătoriile dese.
Uneori nu-mi petrec timpul cu membrii formației între concerte.
…cu frenezie dintr-o parte în alta
Te așezi în mașină Și dansezi pe loc
Să-i spunem cântecului pe nume
Pe nume
E un sentiment ce nu-ți dă pace Îmi mișc șoldurile de la stânga la dreapta
Și dansez toată noaptea
Cântați!
Cred că voi încerca să sfidez gravitația
Cred că voi încerca
- Cred că voi încerca… - Cred că voi încerca să sfidez gravitația
Și nu mă poți opri
A fost o experiență de neuitat
Ești departe de casă mai mereu…
Acompaniatoare
…departe de cei dragi,
dar n-am reuși să facem asta fără întreaga echipă.
Suntem prieteni, facem muzică împreună.
Inginer de sunet
Când sunt pe aceeași lungime de undă cu formația,
ne vin mereu idei.
Repetam „Respect” al Arethei
și am realizat că ar merge cu „Take Me or Leave Me”.
Nu cântă la fel.
Întreabă în fiecare seară: „Îți place? Ce crezi despre asta?”
Are idei foarte bune, ca „Take Me or Leave Me”.
Și… ia-mă, lasă-mă, ia-mă
Ia-mă, lasă-mă
Ia-mă așa cum sunt…
Cum sunt…
- Unde e „cum”? - Așa cum sunt…
Așa cum sunt
- Bun. - Și tu?
Așa cum sunt
- Așa? - Da.
Așa cum te porți cu mine
Mă iei sau mă lași Altfel voi pleca
Apoi cântăm împreună.
Fă ce ți se spune Și dacă chiar îți pasă
Apoi cântăm separat.
- Da. - Să încercăm!
Ia-mă sau lasă-mă Ia-mă așa cum sunt
Viață de boem
Să-ți spun ce vreau Ce vreau cu-adevărat
Mereu spun că versatilitatea e un dar și un blestem.
Ce vrei cu-adevărat
Oamenii din industrie vor să te încadreze într-un stil.
Sunt derutați atunci când poți face o mulțime de lucruri.
Nu știu cum să-ți promoveze stilul eclectic.
Ai crede că s-ar bucura, dar asta le îngreunează munca.
Cine ești?
Respect
Află ce înseamnă pentru mine
O să plec
Am plecat
- Vanessa Bryan! - Mulțumesc, Idina!
Mă inspir de la diferiți artiști, iar ăsta a fost un obstacol pentru mine.
Ești artistă pe Broadway sau cânți pop, rock? Ce vrei să devii?
Toate aceste stiluri mă definesc.
M-am gândit la un cover pentru un cântec
pe care îl ascultam în liceu cu iubitul meu,
când conduceam prin Long Island ca să găsim casa lui Billy Joel.
Nu e cântecul lui Billy Joel, dar…
Am început să repet cu formația ca să găsim un aranjament fain…
Când ajungem la punte… Lăsați-o pe Mazz. Când e rândul ei, vom vedea.
- Poți să cânți bucata aia la pian? - Să cânt? Sigur.
Putem să cântăm ca mai devreme? Tu, eu și Oz, cred.
Mai puțini.
Sean Hurley, la chitară bas, a început să cânte…
Da.
De la capăt?
- Vom începe așa. - De la a 14-a măsură. Nu e…
Putem vinde mai multe.
Înaintez cu toată suflarea mea
Am făcut dragoste cu tine din toată inima
Și acum noi?
O să opresc lumea-n loc Să mă topesc în tine
Ai văzut diferența Și e din ce în ce mai bine așa
Împreună putem face orice
O să opresc lumea-n loc Să mă topesc în tine
Visăm la vieți mai bune lipsite de ură
Absorbită în rugăciune
Am pornit într-un pelerinaj Să salvez rasa acestui om
Fără să-nțeleg că timpul se scursese
Se scursese de mult
O să opresc lumea-n loc Să mă topesc în tine
Ai văzut diferența
Și e din ce în ce mai bine așa
Împreună putem face orice
Am crescut aici.
Am o relație complicată cu locul de baștină.
Aici, trebuie să te integrezi,
să porți ce poartă și ceilalți, să conduci aceeași marcă de mașină,
altfel ești arătat cu degetul.
O să opresc lumea-n loc Să mă topesc în tine
De-asta am ales NYU.
În Manhattan nu trebuie să te integrezi. Poți fi oricine-ți dorești.
Viitorul e plin de posibilități
O să opresc lumea-n loc Să mă topesc în tine
Am văzut niște schimbări
Mi-ai văzut schimbările?
Chiar am făcut anumite schimbări
Îmi amintesc că am muncit mult. Mergeam la școală, cântam și…
Încercam să mă integrez printre copii, dar nu ieșeam cu ei vinerea și sâmbăta,
deoarece voiam să lucrez și să cânt la vreun bar mițva.
Mulțumesc!
Aici am ținut ultimul recital,
adică am cântat pentru ultima dată la o nuntă sau un bar mițva.
A fost ultima dată, după opt ani în care am tot cântat.
Aici a fost.
Oamenii nu-și dau seama
că, de regulă, nu intrăm pe acolo, ci pe aici.
Pe aici.
Deci intrăm pe aici,
îmbrăcați foarte frumos, eu port o rochiță neagră superbă.
Doamne îndrăznețe
Domni cu chef de petrecere
Nu stați deoparte, hai la dans
Pe poziții, fără inhibiții
Vogue
Nu știu să fac mișcările din clip.
Fie că era o petrecere reușită, unde mă simțeam apreciată,
fie că era oribil și de prost-gust și oamenii se îmbătau și urlau la tine…
Mereu urcam pe scenă și-mi spuneam:
„Cânt pentru mine.”
Urmează Viață de boem.
Da. E primul musical în care am jucat. Primul succes în carieră.
Eram în New York, în Village.
Și mi-a schimbat viața.
În sfârșit…
cineva a văzut ceva în mine, a crezut în mine și m-a angajat.
Vorbesc despre Jonathan Larson, compozitorul musicalului.
A scris un spectacol…
despre iubire.
Să te iubești așa cum ești,
să trăiești clipa, să nu iei nimic de-a gata,
să prețuiești oamenii din jur,
să fii prezent și să trăiești fiecare zi de parcă ar fi ultima.
Și… n-a rămas printre noi multă vreme. A plecat dintre noi prea devreme.
În seara…
În seara primului spectacol cu public,
trebuia să ne întâlnim pe la ora 15:00 la teatru,
dar am primit un telefon și ni s-a spus să venim mai târziu,
fiindcă Jonathan Larson a decedat în bucătărie, în apartamentul lui.
In memoriam
Și…
Am fost șocați.
Dedicăm premiera și toate spectacolele prietenului nostru Jonathan Larson.
Nu era doar primul nostru spectacol pe Broadway,
ci am simțit că misiunea noastră e să-i promovăm muzica,
iubirea, mesajul și…
Era doar un artist care voia să-și câștige existența.
Acea experiență e și puțin tragică,
fiindcă el nu s-a putut bucura
de toate distincțiile
și de toată iubirea pe care am primit-o începând cu acel spectacol
și până în prezent, până mâine-seară, până la toate concertele viitoare.
E…
Mulțumită lui am fani de acum 23 de ani, care au crescut cu mine.
Acei copii…
Copiii lor urmăresc Regatul de gheață. Mi-au rămas aproape.
Și asta datorită lui.
Pe măsură ce trec anii, impactul și semnificația muzicii lui
rezonează cu mine tot mai mult.
Suntem doar noi
În acest moment
Viață de boem
Uită de regret
Sau viața trece pe lângă tine
Viața n-are altă cărare
Și nu există altă cale
Azi e tot ce avem
Jonathan Larson a creat un spectacol despre toleranță și iubire…
…despre combaterea urii cu iubire.
Noi, artiștii, transmitem mereu ce se întâmplă în viețile noastre,
ce simțim, dar și ce se întâmplă în lume.
Mi-a fost imposibil să ignor incidentul de la sinagoga din Pittsburg.
Cântecele au căpătat un nou sens. Și ce omagiu adus lui Jonathan Larson!
Tema acelui spectacol e toleranța.
Iubirea.
Comunitatea.
Aș vrea să folosim acest cântec în seara asta, în acest oraș frumos…
Sunt o evreică din Long Island…
și m-am gândit că evreii aprind lumânări.
Alegem lumina, nu întunericul.
Alegem dragostea, nu bigotismul.
Există doar prezentul
Există doar această clipă
Primește iubirea
Sau trăiește cu frică
Viața n-are altă cărare
Și nu există altă cale
Azi e tot ce avem
Cântați!
Azi e tot ce avem
- Avem nevoie de… - Când e Halloweenul?
Deci suntem acasă… Îmi iau o zi liberă acasă.
Cât durează drumul de la LA la Salt Lake?
Când am acceptat turneul, le-am spus că vreau
două zile libere să-l duc pe Walker la colindat, de Halloween.
Mami e acasă!
- Mergem acasă în dimineața asta. - De Halloween?
- Până la Denver faci nouă ore. - N-a fost de față.
- Au un drum de 12 ore aici. - Cu doi șoferi.
Mi-e dor de copilul meu
- Bună, scumpule! - Îmi fac temele.
Foarte bine. Vrei să te ajut?
Da. Deci scriu „who's” cu un…
cred că se cheamă apostrof, înainte de „s”?
Da.
Adică scriu W-H-O și… Cum am zis că se cheamă?
Apostrof.
- Mergem la plimbare? Bine. - Da.
Păstează-l.
„…a strigat: «puncte-puncte, face gălăgie acolo?»”
Cine face gălăgie acolo?
- Și care e? - Același.
Fiindcă e o persoană.
W-H-O-S-E, da?
Nu te-am auzit, s-a întrerupt semnalul. Mă vezi?
Mă auzi, Walk?
- Facem teme. - Bine.
Mă auzi, scumpule?
Da.
Te sun eu, fiindcă n-am semnal.
Mă duc să cânt cu Josh, apoi te sun imediat, da?
- Bine. - Te iubesc! Verificăm mai târziu.
Și toată iubirea prin întuneric
Să nu încetezi să crezi
De iubire dezamăgit
Cu iubire îți vei găsi calea
Mi-e dor de fiul și de soțul meu, dar nu l-am luat pe Walker cu mine,
fiindcă are multe meciuri.
Ce fel de mamă sunt? Nu l-am văzut de peste două săptămâni.
Și mă întreb de ce am ales să fac fertilizarea in vitro.
Nu am multe ovule și trebuie să mă grăbesc.
De ce fac asta când filmez un documentar pentru Madison Square Garden?
Încerc să imortalizez acest vis, să-mi aduc copilul, să fac totul deodată!
O să mă îmbolnăvesc și n-o să mai pot cânta.
Geo, ții minte că mi-ai zis: „Dacă filmăm, trebuie să-ți faci părul de dimineață”?
Mi-a zis să mă machiez, să mă dau cu rimel.
„Beyoncé ar arăta impecabil de cum s-ar da jos din pat.”
Eu nu pot să fac asta. Mă epuizează.
CĂTRE SCENĂ
O să cântăm ceva pentru copii.
Hai afară la zăpadă!
Da!
Hai un om să construim
„HAI AFARĂ LA ZĂPADĂ!”
Nu știu de ce nu îmi răspunzi
Cântați!
De ce te-ascunzi? De ce nu ne-ntâlnim?
Eram nedespărțite
Și nu-nțeleg
De ce te ascunzi așa
Să aud fetițele cântând!
Hai afară la zăpadă!
Sau poate nu vrei la zăpadă
Bine, pa!
Bună!
Mă auzi?
- Da. - Te iubesc! Sunt mândră de tine.
Și eu te iubesc.
- Nu pot să fac poze dacă… - Bine. Te iubesc! Du-te și fă-i poze.
- Vrei să-i fac poze sau nu? - Da, bine.
…la zăpadă!
Sau hai cu bicla prin nămeți
Nu văd numele fiului meu, Tania.
Mă întreb dacă l-a ratat fiindcă era cu mine.
Îi scriu profesoarei.
Mă simt cam părăsită Totu-i gol pe-aici
Nu vă pot descrie ce simt când formez o legătură cu cei mici.
Hai afară la zăpadă!
Îi simt lipsa fiului meu.
Sau poate nu vrei la zăpadă
Bine, pa!
Se pare că am ajuns la Chicago.
Nu… Unde suntem? În Detroit.
- Pe ce fus orar suntem? - Est.
Vorbești serios?
Suntem în Chicago. Chiar e Chicago?
Sau poate nu vrei la zăpadă
Rămas-bun
- Cum a fost spectacolul de aseară? - Grozav! O mare de lumini.
A fost foarte frumos!
Sau poate nu vrei la zăpadă
Rămas-bun
Am murit din cauza ta!
Joacă Fortnite la șase dimineața. N-are voie, dar n-am vrut să ne certăm.
„Nu vreau să vorbim. Am murit din cauza ta.”
Mersi! 'Neața și ție, domnule!
Scumpule, te iubesc!
Voi sta mereu la ușă
Doar pe noi ne-avem
Ce facem noi acum
Hai afară la zăpadă!
Sau poate nu vrei la zăpadă
Pa!
Soarele strălucește
Cerul e albastru
Și e frumos
Așa ca tine
Nu vrei să ieși la joacă?
Închide ochii!
Stai așa…
- Să nu se-adune în gâlme. - Știu asta. Deschide ochii.
Succes!
- Lumina! - Repede, urcă în mașină!
Walker, ești teafăr?
Dracula!
Ia-ți dovleacul!
Ai urcat? Halloween fericit!
ZECE ZILE PÂNĂ LA MADISON SQUARE
Unde suntem?
Ce faci, Milwaukee?
Ce faci, Philadelphia? Să începem!
Trebuie să ajung la teatru… Ba nu!
Nu mergem la teatru. Trebuie să ajung la sala polivalentă!
Suntem în Rochester. Nu fiți invidioși!
Madison Square, venim!
DOUĂ ZILE PÂNĂ LA MADISON SQUARE
Ai dormit după recoltare?
- Am stat trează. - Bine.
Ai făcut ceva după prima recoltare?
Am înregistrat șase ore de Regatul de gheață.
- Arată mai bine. Zic să încercăm. - Bun.
Te doare ceva?
- E incomod, nu dureros. - Bine.
Sângerez mai mult decât îmi amintesc.
- Odihnește-te, bea-ți ceaiul. - Nu l-am băut.
Nu știu.
Sunt supărată, fiindcă am întrebat-o: „Mărimea e în regulă?”
De regulă, îmi spunea: „Unul e foarte mare.”
Și mi-a zis: „Da, toate…”
Ești îngrijorată că unul mare le împiedică pe restul să se dezvolte?
Pentru asta iau medicamentele, ca să le ajut pe restul să crească.
Ce mă doare capul! De ce? Probabil n-am băut suficientă apă.
DIMINEAȚA CONCERTULUI
Unu, doi…
Ce ți-ar spune acum Idina de 26 de ani?
Are un accent pronunțat de Long Island. Ar zice: „Dumnezeule!
Idina, ai ajuns în vârf. Uimitor!”
Nu. Ar zice: „Ai reușit!”
Ar zice: „Vezi? Știam că o să ajungi în vârf.”
Indiferent unde concertez, fie că e Madison Square Garden,
fie The Bitter End din Village, acum câțiva ani,
obiectivul meu e să simt că sunt într-o cameră,
că stăm de vorbă și depănăm o poveste.
Adio, fetelor rele din liceu!
Îmi puneau gumă de mestecat pe mânerul de la portieră.
Se apropie ceva Nu știu ce anume
Dar va fi grozav
Voiam să devin o vedetă rock. Pur și simplu știam!
Mai ții minte când n-aveam cu ce să-mi plătesc formația?
- Da, mi-ai cerut bani. - Da. „Îmi dai 40 de dolari?”
Da.
- Și mi-ai dat banii. - Da.
Periuță, deodorant.
Părinți.
Am văzut Viață de boem de 265 de ori. Am văzut Wicked de 282 de ori.
Așa e.
Plec astăzi
Vreau să merg acolo
La New York, New York
Madison Square Garden!
Vreau să mă trezesc
Într-un oraș…
Bună ziua!
Cea mai cunoscută sală polivalentă din lume.
Merg să-mi văd fiica cântând la Madison Square.
Bună tuturor!
Sunt foarte mândru de ea.
Mi-a luat 47 de ani să ajung aici și am emoții!
Trebuie să apreciez momentul.
Salutare, New York City!
Vă mulțumesc că-mi sunteți alături și ați făcut posibil acest concert.
Vă mulțumesc că ați participat la spectacole de-a lungul anilor!
Vă iubesc pe toți!
E pentru voi!
Se prea poate
Să nu ne reîntâlnim
În această viață
Așa că lăsați-mă să spun
Că port în mine
Ce am învățat de la voi
Vă port în suflet
Ca o amprentă pe inima mea
Indiferent cum ni se vor sfârși poveștile
Știu că ați rescris-o pe a mea
Fiindu-mi prieteni
Ca o navă ce pleacă din port
Împinsă de vânt către mare
Ca o sămânță pierdută de o pasăre
Într-o pădure îndepărtată
Cine știe dacă m-am schimbat în bine
Dar fiindcă v-am cunoscut
Fiindcă v-am cunoscut
M-am
Schimbat
Pe veci
Vreau să țin minte asta.
Această seară e un vis împlinit. Să cânt la Madison Square.
O fetiță din Long Island…
venea în Manhattan mereu, cu părinții. Apoi a făcut facultatea la NYU.
Am bătut orașul în lung și-n lat,
încercând să mă fac cunoscută.
Orașul ăsta le permite nebunilor ca noi
să se simtă altfel,
să-și accepte diferențele.
Ceva s-a schimbat în mine
Ceva nu mai e la fel
M-am săturat să urmez regulile Pentru jocul altcuiva
Prea târziu pentru îndoieli
Prea târziu să adorm la loc
E timpul să-mi ascult instinctele
Să-nchid ochii și să sar
E timpul să-ncerc să sfidez gravitația
Sărută-mă de rămas-bun
Sfidez gravitația
Și nu mă poți opri
Nu, nu mă poți opri
Nu mai accept limitele Doar fiindcă altcineva mi le impune
Unele lucruri nu pot fi schimbate
Dar dacă nu încerc, nu voi afla
Prea mult timp m-am temut
Să pierd o iubire demult pierdută
Când e vorba de iubire Prețul e mult prea mare
Mai repede aș cumpăra sfidarea gravitației
Sărută-mă de rămas-bun
Sfidez gravitația
Cred că voi încerca să sfidez gravitația
Nu mă poți opri
Nemărginit
E viitorul nostru
Nemărginit
Și am avut o viziune Aproape ca o profeție
Știu
Pare o nebunie!
Cu tine, totul e în ceață
Dar îți jur că într-o zi
Voi zbura atât de sus
Sărută-mă de rămas-bun
Și dacă vrei să mă găsești
Privește cerul la apus
Recent, cineva mi-a spus
Că toți merităm să zburăm
Și dacă zbor singură
Măcar sunt liberă
Pentru cei ce mă opresc din zbor
Am un mesaj convingător
Priviți cum sfidez gravitația
Zbor tot mai sus, sfidez gravitația
Cântați!
Zbor
Tot mai sus, sfidez gravitația
Sărută-mă!
Sărută-mă de rămas-bun
Sfidez gravitația
Încă o dată! Așa, New York!
Zbor tot mai sus
Sfidez gravitația
Sărută-mă de rămas-bun
Sfidez gravitația
Noapte bună, New York! Te iubesc!
Curând, voi fi la fel de renumită
Și nimeni din întregul Oz
Niciun vrăjitor, oricât de curajos
Nu mă va învinge
Niciodată
Haideți!
Idina!
Liceul Woodrow Wilson
Cinci sute douăzeci și cinci de mii Șase sute de minute
Cinci sute douăzeci și cinci de mii De momente dragi
Către finalul turneului, ajunsesem în DC
și am auzit că un liceu punea în scenă Viață de boem.
O să le facem o surpriză.
- Mulțumesc pentru invitație. - Încântată!
- Nu știu că ești aici. - Bun.
Ia-mă, păpușă
Sau lasă-mă
Da, plec! Am plecat!
Sună grozav!
Bună!
Ce păr frumos ai!
Unul dintre mesajele spectacolului e să trăiești clipa.
Crezi că ți l-ai însușit?
Cred că da. Îl uit mereu, evident.
Mă lupt cu anxietatea,
cu nevrozele, temerile și emoțiile mele, și cu toate obstacolele.
La vârsta voastră, eram sigură pe mine.
Pe măsură ce trece timpul și atrag atenția oamenilor,
uneori mă simt nesigură, am devenit mai introvertită.
Dar faptul că sunt mamă mă ajută să trăiesc clipa.
Nu mă gândesc prea mult la chestiile superficiale din viață,
fiindcă am grijă de copilul meu, îi sunt alături mereu.
Toți vrem să supraviețuim, să reușim în lumea asta.
Toți facem asta diferit,
iar unii dintre noi aleg un drum mai sigur,
iar alții se simt mai bine riscând în anumite momente.
Asta e povestea mea acum
Piesă originală
Am ales cel mai întortocheat drum
Turneul ăsta m-a învățat multe despre cine sunt și ce pot oferi.
Asta e povestea mea acum
Îmi doresc să fiu sinceră și cât se poate de deschisă și…
să creez o legătură cu fanii.
Sunt puțin mai obosită acum
Am reușit, nu știu cum
Poate vom avea și o fetiță
Poate începe cu visul ei
Ca mine
Am încercat să avem un copil, dar n-a fost să fie.
Mereu a fost un drum anevoios N-a mers așa cum îmi doream
Dar nu-i nimic, fiindcă-i am pe fiul și pe soțul meu și suntem o familie.
Dar ce frumoasă-i viața
O să ajungem acasă la timp să-l iau pe Walker de la școală.
- O să facem lucruri normale. - Are vreun antrenament?
Lunea îl ducem la baschet. Viața merge înainte.
Cânți la Madison Square duminică…
După care apar la școală: „Bună, dnă Wu, ce faceți?”
De aici luam autobuzul.
Peste stradă. Ăsta e tomberonul.
Aici am locuit. Tata avea dreptate, 137.
Totul pare mai mic când te întorci ca adult.
Să batem la ușă? Nu cred că sunt acasă.
Nu știu de ce, am crezut că voi fi o vedetă a muzicii rock.
Credeam că publicul mă va căra pe brațe.
O să încerc să mă arunc în public. El e îngrozit de idee.
Ne plimbăm în curtea din spate. O să fiu arestată în propria-mi casă.
N-avem voie aici.
Știu. N-am voie.
Bună, cuțule!
În fața voastră e un gol și fetițele astea o să mă scape.
Nu ajung la scenă, nu stau toate în picioare.
- Unele au patru-cinci ani. - Patru!
Nu știu cum o să mă țină.
Mai sunt și bărbați gay musculoși, foarte în formă.
Nu-i nevoie.
Drumul CĂTRE SCENĂ
Subtitrarea: Georgiana Stănculescu