Downloaded from YTS.MX
Včera jsem měla sen.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hrála jsem na Madison Square Garden.
S nejlepší kapelou všech dob.
Kudy NA JEVIŠTĚ?
A fanoušci křičeli!
Míříme do SIR.
Je to na rohu 25. ulice a 10.
Dnes je vůbec první den zkoušek.
Čeká nás 17 představení
a pak skončíme na mém vysněném místě, což je Garden.
Vpravo ne. Dobře, pane?
Vezmu to vlevo.
Díky.
STUDIA SIR
Manažer
- Ahoj. - Jak je?
Poprvé jsme všichni v jedné místnosti.
- Ahoj. - Vítej.
Na turné spolu všichni jezdíme už roky,
takže jsme velká rodina.
- Ahoj. - Ahoj, zlato.
- Poslechnu si to. - Je to v…
Teď klasický rytmus. Ukážu ti to a pak…
- Už jsme zvládli střední díl? - Mám sváču.
Snažíme se odvyprávět příběh, dát dohromady písničky a bavit se.
Ty písničky jsem dala dohromady tak,
aby odvyprávěly můj životní příběh a mou cestu.
Mou vášeň si pleteš se hněvem.
„QUEEN OF SWORDS“ Původní píseň
Mám zdvořile sedět v tichu.
Je to pro mě opravdu výjimečné,
protože budeme hrát v úžasných arénách
a zakončíme v mé domácí, v Madison Square Garden,
což je pro mě jako splněný sen.
Mohu být
jako zuřící bouře.
A nepros mě o omluvy.
A budu zpívat…
Kruh se uzavírá
a dostat se do Garden mi trvalo asi 26 let,
ale dostaneme se tam.
Tentokrát raději věř, že to jinak nejde.
Už se nedržím zpátky.
Zabíjím jako královna mečů.
Máma
Zpívá odjakživa. Zpívávala mému tátovi.
Představil ji a… Byly jí tři a vyběhla zpoza gauče.
Táta
Přesvědčil mě tvůj výkon v muzikálu Carousel.
A zpívala jsi…
To bylo na střední.
- Máma mi věřila od mých šesti… - Já…
…v Brickman's v Catskillských horách.
Děti tam jsou na táboře a vy jste na hotelu.
A mají tam talentový večer.
Všichni jsme tam stáli a ona zpívala „The Sun Will Come Out Tomorrow“.
A všichni ti lidé říkali: „Bože, poslouchejte tu dívenku.“
To, že budeš slavná, jsem věděl hned po tvém narození.
- Jo. Ať máma trumfne tohle. - Ne, vrať se…
Tentokrát raději věř, že to jinak nejde.
Už se nedržím zpátky.
Zabíjím jako královna mečů.
HOVOR PŘES ZOOM
„Queen of Swords“ ano, ale ne velkolepě s Pro Tools a vším z minula.
Byla by to pohodová a zábavná verze s akustickou kytarou
a místo bubnů jen úhozy.
Takže nemůžu, to je fuk.
Jen se chci připravit, ať mě nic nepřekvapí.
Z výsledku mám dobrý pocit a…
…opustil hovor.
Skvělé. Kdo právě odešel?
Hej. Hej.
Scéna je podle mě vždy živá.
Musíme mít pocit, že máme kreativní svobodu
a že nejsme zaseknutí ve scénáři.
Ale mám jen hodinu, protože pódium sdílím s Joshem Grobanem.
Tohle je mi…
Joshe zbožňuju, párkrát už jsme spolu zpívali.
„TY A JÁ“ (REPRÍZA) Šachy v Koncertu
Život se nepatrně dostává…
Musíme si rozdělit čas na pódiu.
…láska je tak silná…
Je tam neskutečně narváno.
Moc volna nemám.
Moment. Přidáme jeden refrén do „Hej“?
Jeden z mylných názorů o mně jako zpěvačce je,
že pocházím z divadelní rodiny.
Pět set dvacet pět tisíc šest set minut.
IF/THEN Nový Muzikál
Vždy začínám znovu v úplně novém příběhu.
Jako malá jsem zbožňovala muzikály.
Edelweiss.
„EDELWEISS“ ZE ZA ZVUKŮ HUDBY Idina, 9 let
Navždy požehnej mé domovině.
Jako malá jsem poslouchala muzikálová alba…
PETR PAN DREAMGIRLS
…a rodiče mě brali na vystoupení. Strašně mě inspirovaly…
West Side Story a My Fair Lady, to je mou součástí.
Odteď to budu já, Rosie.
BYE BYE BIRDIE Střední škola, 1988
Ve městě budu žít, tančit a bavit se.
Vynahradím si osm let, kdy jsem milovala mamánka,
půlení aspirinu, tu dvoumetrovou věž želé.
Kolem 16 let jsem začala pracovat pro svatební kapely.
A když se potkáme,
vynasnažím se…
„THE MAN I LOVE“ George a Ira Gershwinovi
…aby zůstal.
Ale čím jsem byla starší, můj hudební vkus se vyvíjel.
Když z tebe kape med, nedokážu se udržet.
Víc jsem začala zpívat rock a R&B,
psát vlastní hudbu a hledat vlastní hlas.
„ALL OF THE ABOVE“ Původní Píseň
Cokoliv si myslíš, cokoliv cítíš.
Pocházím z několika světů.
Ne, ovlivnilo mě hodně žánrů.
Původní Píseň
A chtělo to život plný zkušeností
a písně, které s těmi zkušenostmi souvisí.
Píseň z muzikálu, z alba, z mého dětství.
Jde o všechno v jednom koncertě.
…bolí, doufám v hrdinu, který mě zachrání.
„I STAND“ Původní Píseň
Jsem pod stresem. Dělám spoustu věcí najednou.
Snažím se být klidná,
být s mou kapelou, zpívat a připravovat scénu a…
Ale před vystoupením v Atlantě mám dva velké úkoly.
Musím dokončit tento film
a televizní speciál k 15letému výročí muzikálu Čarodějka.
Na zkoušce turné mám být v pět
a na zkoušce k Čarodějce v půl páté.
Do toho točím film s Adamem Sandlerem, ve kterém hraju jeho ženu,
a včera jsme pracovali do sedmi do rána.
DRAHOKAM
Nesnáším být s tebou, dívat se na tebe, a kdyby bylo po mém, už nikdy tě neuvidím.
Klidně mi jednu vraz.
Díky.
Hej, byl jsem…
A mám zpoždění kvůli videohovoru s LA,
abych viděla basketbalový zápas mého syna.
To bylo upřímně ze dneška to nejdůležitější.
Až budu s čarodějem…
„ČARODĚJ A JÁ“ Čarodějka
…celý můj život se změní.
S Aaronem jsem se poznala přes známé v divadelní komunitě
a zrovna jsem nebyla doma a hrála jsem v DC v If/Then,
což je shodu okolností o rozhodnutích jednotlivce.
A rozváděla jsem se.
Neviděla jsem ho roky, protože z branže odešel.
Někdo ho zmínil a mě napadlo:
„S ním bych mohla zažít dobré první rande.“
A od té doby jsme nerozluční.
A když jsme spolu chodili, říkal: „Nechci se ženit a mít děti.“
A já: „Já taky ne.“ A najednou si mě chtěl vzít na zahradě s rabínem.
Vdala jsem se na zahradě s rabínem a teď chce děti.
DALŠÍ GENERACE PLODNOST
To byl doktor Nejat.
- Kdo je to? - Bude se mi dívat na mou vagínu.
Zkouším proces zvaný IVF, abych mohla otěhotnět.
Cílem je sebrat několik vajíček, která jsou v tomto věku ještě zdravá,
a tak potřebujete léky a injekce.
To teď s přestávkami dělám poslední dva roky.
Takhle. Vím, že vám bude špatně.
Ale v mém kalendáři to vypadá,
že ráno před Garden absolvuju sběr vajíček.
A máme tři vajíčka. Do toho.
Je to… Jo.
Natáčím film a něco a něco
a teď máme zkoušky s kapelou…
- Jste v kapele? - Jo, jezdíme na turné. Děláme koncerty.
- Vážně? Ve které? - V mojí.
- Je moje. - Vaše.
- Úžasné. Novinka. - Jo. Budu v Garden.
- Takže tam. - Jo.
Budete v Garden. Ne!
- Bezva. Jak se jmenujete? - Jo, takže…
- Jen já, doktore. Idina. - Jen vy? Dobře. Tak jo.
Paráda. Super.
- Dnes zpívám s Joshem Grobanem. - Skvělé.
Na turné zpíváme společně.
Asi bych ho měl znát, ale neznám.
- Neznáte ho? - Promiň, Joshi.
Promiň, Joshi.
Nezačínáme dobrým cyklem.
Jo. Možná proto, že jsem tak rozlítaná.
Možná, ale v tomto věku to zároveň není nic neobvyklého.
Čtyři až pět vajíček. To je dobré.
Manžel
Jsi milý. Ta zpráva od tebe se mi líbila. Děkuju.
A dítě jsem snad ani nechtěla,
ale Aaron je na mého syna naprosto úžasný
který už má báječného tátu,
ale s Walkerem si vybudoval vlastní neuvěřitelný vztah.
Dával koše z výskoku, bylo to úžasné.
Opravdu?
Jo.
- Hrál jsi skvěle. - Jo, ty taky.
Jako by mi zachránil život.
Chtěla jsem vrátit život.
„GIVE THAT TO YOU“ Původní Píseň
Chtěla jsem, aby ses viděl v jejich očích
a držel je v náruči navěky a napořád,
to jsem ti chtěla dát.
Walkerův táta
S exmanželem jsem byla 16 let. Poznali jsme se v Rent.
PŮVODNÍ HERCI Z RENT
Oba jsme byli v obsazení.
Byla to moje první profesionální práce. V roce 1995 nebo 1996.
Vyrůstali jsme spolu.
A zjistit, kdo jste bez toho člověka, chce čas.
Společné rodičovství a výchova našeho syna ve dvou domácnostech nám podle mě jde.
Říkal ti táta, že jsem před zápasem milionkrát volala, ať se ti daří?
- Počkat, fakt? - Ano.
Chtěla jsem vám zavolat, abyste jim dali co proto.
Děkuju.
- Mám tě ráda. - Ahoj.
Gratuluju.
Do toho, týme! Do toho, Jets!
První vystoupení je podle mě asi 18. října v Atlantě.
Na cestě do Garden.
Jupí!
Mami, bude to komedie/dokument?
Ano, bude to velká legrace na mámin účet.
Já ne.
32 DNŮ DO MADISON SQUARE GARDEN
Dámy a pánové, Atlanta!
Jo, jasně. Pojďte dál. Je tu svinčík.
Teď mi starosti dělá ucho mého syna. Opravdu.
Po pěti minutách v tomto pokoji
chtěl vystrašit Gea, upadl a praštil se o hranu.
Krvácel,
ale já viděla jen jeho velké ucho, ze kterého tekla krev.
Jaký je program? Vystoupení v osm?
- Ví, že se můj jediný kostým roztrhl? - Dobrý záběr.
V divadle zkoušíte převlékání,
abyste to měli nacvičené a zvládali to na jedničku.
Stihli to do devíti vteřin.
Boty, pásek, pryč.
Tenhle člověk, tenhle, bum. A na pódium.
Zkoušeli jsme to u mě doma a zachytili jsme…
Nevíme, jestli se roztrhl ještě před změnou,
ale jeden z dalších kostýmů byl roztržený už v New Yorku.
Přiveze ho sem FedEx a je roztržený na zadku.
Ano.
Kam jdeme?
Tudy.
Kudy? Dobře.
Tyhle dveře.
Omlouvám se. Tyhle.
- Kudy na pódium? - Pozor, ne?
Jo.
To je odkaz na Rent, kdyby náhodou.
Joanne, kudy na pódium?
Sníh!
Poprvé na místě se podíváme, jak vypadají projekce.
Tohle turné je větší. Vystupujeme jen v arénách.
Takže je to jiné. Různá místa.
Navýšila jsem produkční hodnotu.
Je tu víc místa, chci ho zaplnit.
- Tohle bude nízko? - Jo, nízko.
Začínám být natěšená.
Opatrně, Walkere. Podívej se.
- Schod, pozor. - Za tím světlem.
„The Juggle is Real“ je neoficiální název tohoto turné.
Teď přijde kytarové sólo.
Víš…
Ještě ne.
Na začátku vystoupení budeš hned osvětlena bodovým osvětlením
- a taky zezadu. - Dobře.
Aby tě publikum vidělo, tak to čekej.
Režisér
Měla bys být vidět.
- Vždy miluju záři reflektorů. - Já vím.
Dobře.
Teď prostě netuším, co dělám.
Netuším, co dělám.
- Kde mám dítě? - Asi v autobusu.
- Je šťastný? V pohodě? - Jo.
Vypadáš dobře.
Tohle je ten okamžik.
- Tak do toho. - Jo, baby. Jdeme na to!
Tak nervózní nejsem, vím, že to zvládneme.
- Už to známe. - Jo.
Mám vás ráda a díky, že jste tu se mnou.
- Užijme si to. - Jdeme!
- Bude to úžasné! - Skvělá show.
- Musíme věřit. - Ano!
- Raz, dva, tři… - Musíme věřit!
Jako by tam byli jen tři lidi.
Včera večer se mi něco zdálo.
A měla jsem žízeň.
Můžu jen skákat nadšením.
Včera se mi něco zdálo.
Byla jsem obklopena nejlepším publikem na světě.
Pro které jsem byla úžasná!
Musíme věřit.
Musím odtud pryč.
Jako bych byla přivázána ke kapotě žlutého kamionu,
namačkána s hnojivy a palivovým olejem,
strčena z útesu Mickey Mousem se sebevražednými sklony.
A musím, musím, musím,
musím, musím, musím,
musím vymyslet,
jak přeskočím měsíc!
No tak!
Můžu jen skočit přes měsíc.
Můžu jen skočit, skočit, skočit.
Každý den chodím po ulici…
O víkendech jsem pořád zpívala na svatbách.
Ale leden a únor jsou pro svatby nejhorší měsíce,
protože je zima a v tuto dobu se nikdo nebere.
Potřebovala jsem práci.
RENT AŽ DO 31. BŘEZNA
Zašla jsem na představení mimo Broadway.
Musíme věřit.
RENT – ZKOUŠKA 1996
Zpívejte.
Musíme věřit.
- Musíme věřit… - Můžeme jen…
To bylo skvělé. Všem díky.
Dobrá práce, Idino.
Netušila jsem, že se to uchytí a že se mi splní první sen.
Budu na Broadwayi.
Během premiéry muzikálu Rent na Broadwayi
byly hvězdy mimo pódium.
Na pódiu nebyl nikdo slavný. Alespoň zatím ne.
Dřív jsem o víkendech zpívala na svatbách a bar micva.
Abych měla na nájem, takže…
Někdy mám pocit, že úplně nezapadám.
Po obsazení do Rent
nás divadelní komunita vnímala jako nezkušený a netrénovaný talent.
Mám práci a cítím se pod velkým tlakem.
Lidé mi platí peníze za něco,
o čem jsem celý život tvrdila, že budu dělat dobře.
Všichni na mě zírají už od puberty.
Kluci, holky, nemůžu si pomoct, kotě.
Tak buď laskavá a nezblázni se.
Hlavně si pamatuj, že jsem tvoje kotě.
Ber mě takovou, jaká jsem,
jaká jsem měla být.
A pokud ti na mně záleží,
ber mě, kotě, nebo mě opusť.
Nemůžu být něčím, čím nejsem.
Ale hej, nechceš, aby byla tvoje holka sexy?
Nebojuj, neztrácej svou hlavu.
Protože koho každou noc v posteli máš?
Koho v posteli máš?
Děkuji vám.
Děkuji.
- Deset minut přesčas. - Jo.
- To jde. - Zkrátíme „Over The Moon“.
Přesně!
- Nakonec jsi vyčnívala. - Zvládla jsi to.
Rozhodně. Byl to nářez. Jo.
Na hodinu bez přestávek je to dost.
- Ráda mluvím a hlasivky trochu… - Jo.
Jo, je to jako z kanónu, víš?
- Je to náročné. - Jsi pod tlakem.
- Já vím. - Skvěle.
- Moc díky. To je tak milé. - Díky, božínku.
Kde je můj klučík? Walkere!
Ahoj, zlato.
Ta hodina je náročná.
- Mám unavený hlas. - Neskutečné.
- Mluvení mi pomáhá… - Mám hlad.
- …mezi písničkami. - Samozřejmě.
Můžu si dát avokádo?
Dobře. Převléknu se na show s Joshem, ať můžu…
- Mám dlouhou pauzu, ne? - Docela jo. Tak hodinu.
- Zhruba, jo. - Řekněte mi…
- Musíme vybrat, co si vezmeš. - …až půjdu.
- Jo. - Jo.
Manažer
- Čas jít. - Ohlásil ji.
- Bože! - Už ji ohlásil?
Jo. Nikdo mi nevolal.
Nikdo nám nezavolal.
- Potřebuješ boty? - Jo, je to na podlaze.
Zřejmě už tě… Jdeme tudy?
- Jo, vlevo. - Jo.
- Máma už musí. - Už tě ohlásil.
- Mami. - Jen pojď.
Pojď. Pomůžu ti.
A teď jen vpravo.
Jak jako že mě ohlásil? To už na mě čekají?
- Nevolali ti? - Ne, nikdo.
- Mám tam mikrofon? - Mám ho tady.
Dá nám znamení.
Technik
- Dobře, můžeme. - Jdeme.
Zůstaň tady, zlato. Zůstaň tu s Burtem.
Něco vám zazpívám, protože… Idino!
Musíš být sama sebou.
Už je načase.
Tak chyť tuto potápějící loď
a nasměruj ji domů,
ještě máme čas.
Zvyš svůj hlas plný naděje,
máš možnost,
už jsi to zvládl.
Fakt nám dali vědět předem.
- Co se stalo? - Možná zmatek.
- Nevadí, první večer. - Jo.
Byla to dobrá zkouška šatů.
„Nyní zde vítám Idinu Menzel.“ A já:
„Panebože, není tady. Kde je?“
- Nefotit. - Vypadá to dobře i na všech těch klucích.
Můj bodyguard, pardon.
- Mít ho je důležité. - Dám ti vysílačku.
Jako dítě mě rodiče živit se zpěvem nenechali.
Jen jsem cvičila doma s učiteli a zapojovala se do školních akcí.
…v dešti.
CAROUSEL Střední škola Syosset, 1989
Nechť jsou tvé sny odvrhnuty…
Chtěla jsem hrát v dalším inscenaci muzikálu Annie.
Zítřku, zítřku, miluju tě, zítřku.
„TOMORROW“ Z ANNIE Idina, 9 let
Jsi jen den daleko.
Ale nedovolili mi to.
Pak se rodiče rozvedli a život se mi obrátil naruby.
Hotel ve Fox Hollow
Tohle je velký sál.
Spousta lidí tu má svatby nebo oslavy.
V 15 mě rodiče na Díkůvzdání ráno
vzali se ségrou do kuchyně ke stolu
a řekli nám, že se budou rozvádět.
A že odvolají hosty, kteří měli přijet,
naši širší rodinu…
a že celý den ještě zachráníme,
protože ve snaze ukázat mé sestře a mně,
že to vždy bude přátelské a že pořád budeme rodina,
pořád chtěli, abychom na Díkůvzdání šli na večeři.
Se sestrou jsme brečely v našich pokojích.
A tak máma hodila kaši do dřezu,
krocana do koše
a udělala rezervaci přesně sem.
Ahoj, zlato, jak se máš?
Dobře. Hádej, kde teď jsem?
Tak počkej…
Jsem ve Fox Hollow Inn. U dálnice Jericho.
- Opravdu? - Přijde ti to povědomé?
Připomíná ti to něco?
Proč jste nám to tehdy řekli právě ráno před Díkuvzdáním?
Víš, zlato, byl jsem…
Řekl jsi to dceři na Díkůvzdání?
- Ano, já vím. - Jo.
Doslova ráno na Díkůvzdání.
Nemohli jste si říct: „Počkáme do zítra.
To vydržíme. Čekali jsme tak dlouho?“
Zlato, už si to nepamatuju.
Už jsem se tam nikdy nevrátil.
Ale víš, že jsem tu vystupovala pořád.
Měla jsem tu bar micvy a svatby
a ten strašný den si připomínám pokaždé, když tu pracovně zpívám.
Mohla sis vybrat jiné povolání.
Během tohoto těžkého období jsem se sblížila s mladší sestrou Carou.
Sestra
Vždy mě opravdu chránila, ale i tehdy,
když měla pocit, že se nám měnily životy,
mě chránila ještě víc, abych byla v pořádku.
V tomto období jsem se taky
hlouběji ponořila do psaní písniček a vůbec do hudby.
Asi pár let po rozvodu rodičů
začala D chodit do studia nahrávat vlastní hudbu.
Co dalšího tu je?
Tohle jsou texty.
„Proč tě chci vedle sebe vždy, když spolu telefonujeme?
Ale když jsi u mě, ta zkouška tak snadná není.
Tohle si nejspíš nikdy nepřečteš, i když bych si přála opak,
možná se jednou sami sobě vzdáme, kéž bych to tak cítila.“
Dnešek je důležitý, jde o mou hudbu.
Dámy a pánové, přivítejte prosím Idinu Menzel.
Není to snadné, vůbec nikdy.
„GRACE“ Původní Píseň
Pořád jen lekce.
Za tohle tě platí?
- Ne, platím svým muzikantům. Asi si… - Jo.
- Platíš za to. - Platím a většinou prodělávám.
Tak proč?
Jen tak si mě někdo může všimnout.
Byla jako svatá a já ji uctívala.
Zvládla tolik věcí, které jsem nedokázala nejen já,
ale nikdo, koho jsem znala.
Pokud je to ta chvíle,
kdy tu stojím sama.
„BRAVE“ Původní Píseň
Pokud je to životní změna,
která mě nějak dovede domů.
Mohla bych se bát,
ale teď musím být statečná.
Pokud je to poslední možnost,
než si řekneme sbohem,
alespoň je to první den mého života.
Nemůžu se bát,
protože jsem statečná.
27 DNŮ DO MADISON SQUARE GARDEN
Najednou, najednou…
Řekni… Walkere, co teď děláme?
Sundáváme mámě její paruku.
Rád to říká svým kamarádům, když přijdou.
Na to se nedívejte, na toho čipmanka na stole.
Je to mámina paruka.
Bez ní jsi krásná.
První večer jsme použili paruku, kterou jsem připevnil dobře.
Stylista
Z Broadwaye vím, že ji stačí jen přichytit.
Myslel jsem, že bude sedět a že bude dělat show Idiny Menzel.
Že bude sedět na stoličce a zpívat.
Přijeli jsme, byli tam Led Zeppelin a ona tam…
A já si říkám: „Mám padáka. Určitě. Ta paruka spadne.
V oboru už práci nenajdu. Nikdy.
Budu muset dělat něco jiného.“
- Jedeme domů, máme fotbal a basket. - Jo!
Jedeme za mým manželem, nevlastním tátou.
Potřebuju si trochu užít.
Dámy a pánové…
22 DNŮ DO GARDEN
…Los Angeles!
Praštila jsem se do ruky.
Je to Los Angeles.
Není to… Je to Marina del Rey. Jako Los Angeles to nevypadá.
- Brácha se chtěl zeptat… - Jsem zpět!
Jen trocha klidu a ticha před důležitou show.
Ano! Mami! Ne! Co to…
Nevěděla jsem to.
- Pozor. - Pojď si hrát s Walkerem.
Místo vystupování vás nechci vézt do nemocnice.
Díky. Priority.
Rozdrtíš mě.
A bundy, které jsi měl mít?
Ahoj!
V LA je vystoupení vždy nepříjemné.
Lidé z branže z LA
se neumí uvolnit a bavit se.
Myslíte si, že tam máte tolik známých, že jste tu doma,
ale obvykle jsou odměřenější.
Páni, jedu tak pozdě.
A aby toho stresu nebylo málo, měli jsme problém dojet na místo.
Ochranka mě neměla na seznamu. Nepoznali mě.
Dovnitř jen umělci.
- To myslíte vážně? - Ano.
Panebože.
- Moje přítelkyně. - Ahoj.
- Ahoj, moc mě těší. - Mě taky.
- Omlouvám se, máme menší… - Jo, klid.
S rodinou mě tam nechtěli pustit.
Ale ne.
Chce se mi brečet.
Ale ne.
Takže…
Co se děje?
Zřejmě nejsem manželka Joshe Grobana.
No…
Jak se vede?
Trochu jsem se zhroutila.
Bylo mi trapně, že mě tam nepustili.
„Ta tu nevystupuje. Zpěvák už je na pódiu.
Mám tu Joshovu ženu.“
- A já: „Nejsem jeho žena.“ - Bože.
Bolí tě něco?
Jen moje ego.
Tohle město nikdy nezklame.
Bude to dobrý.
Bože.
Utěšuju svou ženu a Geo utěšuje mě.
Jo.
Co se děje?
Napadlo mě, že bys mě mohla namasírovat,
- než půjdeš zpívat. - Mlč!
Prostě to umí, je oduševnělý a prostě…
- Uklidňující. - Jo.
- Jen jeho hlas. - Ano.
- Má uklidňující hlas. - Jo.
- Mohl by být pastor. - Pas…
IDINA ŠATNA
LA mě znervózňuje daleko víc,
protože tu mám pocit, že musím něco předvést.
Možná je to tím vnitřním pocitem, že chci být přijata.
Přitom jen tu myšlenku chtít být přijata nesnáším.
Mám tě rád, mami.
Já tebe taky.
Ahoj, Los Angeles!
- Varovala mě ohledně několika písní. - Jo?
Bojí se, že budu naměkko.
Asi jsem toho vypila příliš.
Původní Píseň
Je něco po půlnoci a ty už asi spíš.
Asi tě překvapuje, že jsem se ti ozvala.
Tvoje číslo si pořád pamatuju.
Vím, že je to osm let, ale nervózní jsem pořád.
Vím, že můžu znít šíleně…
Každý den ji vidím jako manželku a matku
a tady ji pak vidím jako ji.
Když na pódiu dělá to, co umí.
Říkám si: „Tam nahoře je moje žena?“
Pořád si říkám, jestli jsme mohli něco být.
Nebo jsem si to jen vysnila?
Pořád si říkám, že jsem mohla přehlídnout něco,
co po nás zůstalo.
A myslíš na mě někdy?
A říkal sis někdy, jestli můžeme být
trošku neobyčejní?
Písničky píšu ráda, protože musí být jak univerzální,
tak konkrétní a unikátní jen pro vás, aby byly skvělé.
A to je opravdu těžké.
Ale to mám na psaní písniček ráda.
Miluješ mě.
Nikdy jsem ti neřekla,
že jsem celou tu dobu lpěla jen na tobě.
A myslíš na mě někdy?
A říkal sis někdy, jestli můžeme být
trošku neobyčejní?
Neobyčejní.
Děkuji vám.
Stalo se něco… Měli jsme vůbec…
- Miluju tě. - Miluju tě.
Bylo to fantastické. Lepší to být nemohlo.
Díky.
Je pro mě typické, možná tím pesimismem,
že nikdy neslavím příliš dlouho.
Nejspíš proto…
že když se rodiče rozvedli, což jsem vůbec nečekala,
asi mi to úplně změnilo pohled na můj život.
Protože nikdy nevíte. Nic není jisté.
Jasně, muzikál Rent působil bezva
a opravdu jedinečně, ale nikdy nevíte.
Zítra klidně může skončit…
Máte show na Broadwayi, agenta.
„MINUET“ Still I Can't Be Still – první album
Máte vytouženou nahrávací smlouvu.
Měla jsem i nějaké peníze.
Myslíte si, že slavíte úspěch.
Ale nahrávací smlouva a vydání alba nic nezměnilo.
„STILL I CAN BE STILL“ VYDÁNÍ PRVNÍHO ALBA
Vystupovali jsme v barech se dvěma lidmi a já říkala:
„Vyjde mi album a hrála jsem v muzikálu. Kde všichni jsou?“
Pak se mnou ukončili spolupráci a popularita z Rent byla pryč.
TANEČNÍ SÁL BOWERY New York
Neprodávala jsem desky a na pár let jsem byla neznámá.
Zažila jsem spoustu úspěchů a neúspěchů,
a tak si začnete uvědomovat, jak pomíjivý úspěch je a jak prostě…
Když přijde, musíte ho popadnout.
„HERE“, DRUHÝ PROPAGAČNÍ KONCERT
Můj druhý single „Minuet“.
První týden po vydání to byla šestá nejhranější písnička v rádiích.
Byla mezi „Ray of Light“ od Madonny a něčím od Babyface. Už nevím čím.
A myslela jsem si, že už mám všechno vymyšlené.
Představovala jsem si, že jsem rocková hvězda. Věděla jsem to.
Věděla jsem, že mě druhého dne dopraví zpátky do New Yorku tryskáčem.
Steven Meisel tam měl čekat a vyfotit mě na obálku Rolling Stones.
Pak by mě odvezli v limuzíně
a začínala bych na Madison Square Garden.
A přijela bych tam a šla bych vstříc světlu.
A slyšela bych…
Čekali by na mě. „Idina!
Idina!“
Ale stalo se to…
že jsem svou píseň z rádia poprvé slyšela jako „Minute“ od Idiny Mensel.
Musela jsem začít od začátku.
A až po osmi letech mi zavolali
kvůli jistému muzikálu Čarodějka.
Ať se co chce děje,
jediný mám cíl.
„ČARODĚJ A JÁ“ Čarodějka
Chci poznat čaroděje, aby učitelem mi byl.
Jeho nevyvede z míry
zkrátka nic, on není hloupý.
Je moudrý, žádný však hňup.
Mlaskalové jsou, on ale ne.
Co ve mně se skrývá, to prokoukne hned.
Že spolehnout se na mě dá.
A pak spolu půjdeme dál, čaroděj a já.
No tak!
Vytvořit původní roli je nejvděčnější.
Nikdo ji ještě neviděl, víte?
Máte svobodu opravdu objevit, kdo ta postava je, a postupně ji vytvořit.
Věřím, že jsem se změnila.
- K lepšímu. - Protáhni to.
Musím se nadechnout, ale kde?
- Nadechnout? Jo, tady. - Jo.
Kdo může říct, jestli jsem se změnila.
Režisér
Důraz na první dobu.
Skladatel, textař
To je ono.
Změnila jsem se k lepšímu.
Na ničem už stejně zřejmě nezáleží.
Jako kometa…
Jsi jedna z mála, kterým zelená sluší.
Panebože.
- Skvělé, že? - Asi taky chci být zelená.
Dejte jí prostor, lidi.
Když máte čtecí zkoušky a zkoušíte nové představení,
nikdy nevíte, jestli dojdou peníze, nebo se stane něco jiného.
Nacvičený muzikál se na Broadway dostává jen zřídka.
ČARODĚJKA 2003
A šílet budou davy,
možná vize šílená.
Proč slavit bude celý Oz?
Tím důvodem jsem já!
2004 – CENY TONY
Cenu Tony za nejlepší herečku v hlavní muzikálové roli získává…
Idina Menzel za Čarodějku.
Idina Menzel získává svou první cenu Tony
za roli Elphaby v původním muzikálu Čarodějka.
V roce 1996 byla nominována za vedlejší roli v muzikálu Rent.
Jsem hrdá, že jsem v muzikálu oslavující ženy,
jejich sílu a odlišnost.
Děti přijdou se svými rodiči a vidí to úplně z jiné perspektivy.
A to je na tom všem asi to nejlepší.
Ten dopad na mladší publikum.
Chci být jako vy! Jste můj vzor.
Když jste unaveni a osm vystoupení týdně vás začne zmáhat,
možná jste nachlazení,
ale snažím se myslet na všechny ty děti.
Spolu s Čarodějem vzlétnout,
neboť vedle něj stát smím.
Nás lidí spatří zástup,
že budu šťastná vím to, vím!
Já za život krátký a možná i dýl
si nepřeji vážně nic víc.
To doufám doufat smím,
tak sama sobě závidím.
Jen budeme my ten skvělý tým,
čaroděj
a já.
LOS ANGELES, KALIFORNIE
21 DNŮ DO MADISON SQUARE GARDEN
Jsem dobrá obracečka. Dobrá.
To se nepovedlo.
Prostě nejsem kuchařka.
Ale dělám dobré palačinky.
Dělám mu je denně a myslí si, že jsem nejlepší kuchařka.
Kámo.
Jdeme.
Louie, pojď sem.
- Jdi se obléct. - Dáme si závod.
- A vyčisti si zuby. - Závod.
Jo, dobrá výchova.
Celá moje identita
stála na tom, že jsem zpěvačka.
Ne herečka. Jen…
Tak to všichni vnímali, už když jsem byla malá holka.
Tím jsem se lišila a byla jedinečná.
Taková jsem. Pokud nemám to, kdo jsem?
Když se z vás stane rodič
a dojde vám, že na vás někdo spoléhá kvůli lásce a ochraně,
tak trochu vás to osvobozuje a…
Neříkám, že by žena měla být v první řadě matka.
Mám pocit, že si dáváme tolik nálepek.
„Jsem pracující máma? Nejsem pracující máma?“
Je to v neustálém konfliktu s vámi.
Jako byste
byli vinné, že odcházíte.
Ale část mě je pár dní na cestách bez syna nadšená, protože…
Můžu si přispat a jen se soustředit na sebe a…
Ale jako máma mám výčitky.
Musím se zaměřit na to početí. Je to vážně úžasné.
Když létám a jsem na turné,
počet mých folikulů…
Příliš informací?
Strašně se snižuje.
Ale když jsem doma a nic nedělám, doktoři mi říkají:
„Ještě pořád je to možné.“
Proto mé naděje drží při životě.
- Jak se cítíte? Co léky? - Je mi fajn.
Budete v New Yorku několik…
Ne, ale můžu se vrátit. Jsem tu. Blízko.
Dobře, podíváme se.
Jo, takže…
Máme pár zralejších vajíček, ale některá jsou zralá, některá ne.
Co tím myslíte? Co váš instinkt? Odebereme je?
Můžu vidět vaše krevní testy?
- Jo. - Pak rozhodneme co dál.
Jestli budeme pokračovat. Je to snadné. Nebude to bolet.
- Pak můžete do práce, když budete chtít. - Jo.
Ale stojí to za to? Nestojí? Proto chci vidět vaše krevní testy.
- Dobře. - Rozhodneme pak.
Je to dobrá, nebo špatná zpráva? Tak trochu někde mezi.
Jo, spíš špatná. Chcete, aby řekli:
„Jo, bude to skvělý cyklus. Odebereme všechna vajíčka.“
Pamatuju si, když se Dina narodila. Chtěli ji dát jméno na „I“.
Rodinní přátelé
Ale nemohli najít správné jméno, a tak vzali jméno Dina,
dali před něj „I“ a pojmenovali ji Idina.
- Povídej. - Pro nás je to Idina,
ale pro vás je to asi Dina.
Ne, Dina nejsem pro nikoho. Jsem Idina s krátkým „I“.
- Krátkým? - Je to „Idina“.
Vždycky to byla „Idina“.
Zastřelte mě, že jsem to říkala špatně.
S mým jménem má někdo problém pořád.
1996 – CENY TONY
Idina Menzel za Rent.
Přivítejte prosím čarodějně nadějnou a jedinečnou Adele Dazeem.
2014 – OSCAŘI
- Idino, na Oscarech tě představil jako… - Adele Dazeem.
Kapela začala hrát a já si osm vteřin říkala:
„Srovnej se. No tak, tohle je tvá chvíle.
Neřeš, že ti zkomolil jméno.
- Zpívej, ty mrcho.“ Víte? - Zpívej!
Na vrcholcích v noci panuje sníh…
- A co na to říkáš takhle zpětně? - Nic lepšího mě nikdy nepotkalo.
- Jo. - Poslyš,
do dne bude velmi známá.
- Jo, jo. - Říkal jsem si:
„Na Oscarech mi musí zkomolit jméno.“
Jo!
Napsal mi tolik omluvných e-mailů a poslal květiny.
Je tak milý. A já vždycky říkám: „Klid, nic lepšího mě nikdy nepotkalo.“
Správně!
Bez tebe neodejdu, Elso.
Ale odejdeš.
Ne, vím, že to spolu vyřešíme.
Jak?
Jakou silou můžeš zastavit tuto zimu?
A mě?
V nahrávacím studiu se slavným producentem nebo textařem
se mě vždy snažili pokárat a říct:
„Jsi příliš expresivní. Máš trénink z Broadwaye…“
Nebo: „Zpívej jako Sheryl Crow.
- Zbav se toho.“ - Dost!
Měli tolik pravidel, třeba že se muzikáloví herci
nikdy nedostanou do popového rádia.
A najednou střih o 15 let později,
vezu syna do školy a z rádia zní „Najednou“.
A říkám si: „Co to sakra je?“ Víte?
Tahle pravidla prostě řešit nesmíte, ale já to dlouho dělala.
Musíte neustále pokračovat, dělat práci, která vás baví,
obklopovat se lidmi, kteří vás učí,
a prostě se nezastavovat.
Ledové království je druhý nejvýdělečnější animák vůbec.
Ledové království je nejvýdělečnější film
A nyní vychází na DVD
a v první den prodeje v úterý se prodaly přes tři miliony kopií.
(Ne úplně) nová holka
Idina Menzel má po 18 letech TOP 10 hit.
Bylo šílené, jak se to stalo víceméně přes noc.
Byl to to velký okamžik v popkultuře.
TURNÉ TAYLOR SWIFT Tampa, 2015
…zlobu vyšeptám v tichu mrazivém.
Já byla v zámku vězněná…
Skrývej city…
Buď skříňka zamčená.
To táta chtěl…
Ty dny pryč jsou…
Svět zná tvář mou…
Najednou…
Chci skončit s tou hloupou hrou!
Najednou…
Úspěch „Najednou“ a Ledového království pro mě byl důležitým okamžikem.
S Elsou jde spíš o využití té neskutečné moci,
kterou v sobě máme.
A často si říkáme:
„Pozor, to bude pro ostatní příliš. To je prostě odradí.“
Hlavně ženy to tak mají.
Ten hněv, ta zuřivost. to magické kouzelnictví ve vás,
ať v sobě máte cokoliv.
To něco, díky čemuž jste výjimeční a jedineční.
Na vrcholcích v noci panuje sníh,
ani stopa po lidech.
Ta samota královstvím je,
královnou jsem vloček všech.
Už kvílí vítr a hřmí bouře v srdci mém,
zlobu vyšeptám v tichu mrazivém.
Mrazivém!
Zbožňuju, že můžu zpívat pro mladé publikum,
ale všichni nám skvěle připomínají,
že se nemáme shazovat, aby se někdo jiný cítil lépe.
Jen vyzkouším, jak mocná jsem,
a k výšinám mě zvedne zem.
V mé říši bez konce chci žít,
klid mít.
Najednou, najednou,
volná jsem, kráčím oblohou,
najednou, najednou,
mé slzy šperkem jsou.
Já jsem svá,
jsem hráč i rváč,
v bouři rozkvétám!
No tak!
Moc má se vzduchem vznáší v proudu neznámém
a chladná duše září v krystalcích jak diadém.
Mé myšlenky se tříští,
jedna smysl má,
je pasé minulost,
když svítat začíná!
Zpívejte!
Najednou, najednou,
úsvit dává mi sílu
svou.
Najednou,
najednou,
už nejsem dívenkou.
Já…
Já jsem svá, křídla má hlas můj!
V bouři rozkvétám,
chci žít v zimě bez konce život svůj!
Svůj!
Jen jsem chtěla, abyste věděli, že to nebyl playback.
18 DNŮ DO GARDEN
Desáté patro.
V téhle posteli bych mohla ležet celý den.
Dobře. Kolik je hodin?
Nemůžu uvěřit, že jsem tu včas.
Když řekneš „sníh“, řekl bych, že to bude tady.
Dobře, zkusme to. Připravit…
Sníh dnes večer na hoře bíle září.
Jen to vylepšuju.
Davide!
Dívej se. Tady je Walker. Chytil míč a běží. No tak!
- Ty křičíš? „Panebože?“ - Slyšíš nás?
Trochu jsem si šetřila hlas.
A neřekla jsem vám, že ho nějaký kluk srazil.
- To se nedělá. - Ne.
Aaron a Taye oba křičeli: „Hej! Dávej pozor!“
A pak začal na rodiče křičet rozhodčí:
„Lidi, tohle zvládnu.“
A Taye pak na obranu Aarona říká:
„Poslyšte, jsme jen rodiče. Jen rodiče.“
- A pak se sbližovali. - Kéž byste to natočili.
- Já vím. - K popukání.
- Pamatuješ, jak byli v dodatku dinosauři? - Jo.
A děti ve škole si ho najednou nevybraly do basketbalového týmu
a on říkal: „Nikdo mi nebude říkat, že to nezvládnu.“
Jo.
Připomíná ti to někoho?
Neříkej mi, abych nežila, jen seděla v koutě.
Život je bonbónek a slunce kulička másla.
Nepřivolávej déšť mračen na můj průvod.
Neříkej mi, že nesmím létat, já musím.
Když někdo spadne, budu to já, ne ty.
Kdo ti řekl, že máš právo přivolávat déšť na můj průvod?
- Zlato! Jsem na tebe tak hrdá! - Mami!
Dallas!
Denver!
Boston!
Není to nádherné?
A zvládl jsi to s hroznou matkou, která nepřišla na žádný tvůj zápas.
Ale nehrála jsem to.
Prosím?
Klobouček, pane, já to nedokázala!
Ale ať jsem růží nebo čirou dokonalostí.
Položil mi to a brečí.
Nebo pihou na pokožce života,
popelem nebo solí nad zlato,
musím létat, musím to zkusit.
Máš mé dítě rád?
- Jistě že ano. - Vážně? Dobře.
…je šťavnatý,
šťavnatý, a to si pište, že si musím kousnout, pane!
Připrav se na mě, lásko, protože už jdu,
prostě musím pochodovat, mé srdce je bubeník,
nepřivolávej mraky deště na můj průvod!
Chystám se žít, a to hned teď,
dostat to, co chci, a vím jak,
jedna rulička za úplně všechno,
jeden hod a zvon se rozezní,
zamířit na cíl a pak stisk,
jeden výstřel, jeden výstřel pušky, a bum!
Když děláte tolik věcí najednou…
Ta vystoupení navíc s Joshem.
Synovec
Rodina, jezdit sem tam, cestování. Mezi městy někdy s kapelou čas netrávím.
Být s nimi je fajn.
S pocitem tam a zpět,
sedni si do auta a hoď se do pohody.
Říkejme této písničce pravým jménem,
pravým jménem.
Je to takový zvláštní a divný pocit
a boky se mi hýbou zleva doprava.
Tancujeme celou noc!
Jo, můžete!
Je čas zkusit vzepřít se zemské přitažlivosti.
Myslím, že se zkusím…
- Myslím, že se zkusím… - Zkusím se vzepřít zemské přitažlivosti.
A ty mě nemůžeš stáhnout dolů!
Bavila jsem se jako nikdy…
Často jsme mimo domov…
Hlasový doprovod
…a od svých blízkých
a to, co děláme, bychom bez nikoho v týmu nezvládli.
Jsme přátelé. Kteří spolu dělají hudbu. Víte?
Zvukař
Když se s kapelou jen tak spontánně bavíme,
něco se vždycky stane.
Při poctě Aretě mi došlo, že její písně „Respect“ a „Take Me Or Leave Me“
mají podobný sled akordů.
Nezpívá stejně.
Každý večer se ptá, jestli se mi líbí tohle a co říkám na tohle?
A má skvělé nápady, jako u „Take Me Or Leave Me“.
Zpívej. Vezmi si mě, opusť mě, vezmi si mě.
Vezmi si mě, opusť mě.
- Ber mě, jaká… - Ber mě, jaká jsem…
Jaká jsem…
- Kde jsi ty? - Jakou mám být?
Jakou mám být.
- Jo. - Co máš ty?
Jakou mám být.
- Jo? - To mám já.
To, jak se ke mně chováš,
vezmi si mě, opusť mě, nebo odtud odejdu.
A pak spolu.
Dělej, co se čeká, a pokud ti na mně fakt záleží…
- A zvlášť. - Vezmi si mě…
- Jo. - Dobře, zkusme to.
Vezmi si mě, nebo mě opusť. Ber mě takovou,
jaká jsem měla být.
A řeknu ti, co chci, co fakt chci,
co fakt chci…
Vždy tvrdím, že je pro mě všestrannost dar i prokletí.
Co chceš, co fakt chceš…
Lidé v téhle branži vás škatulkují podle stylu.
Když jste všestranní a zvládnete více stylů, matete je.
Tuhle vaši různorodost neumějí prodávat.
Řekli byste si, že je to nadchne,
ale jen jim to ztěžuje práci.
Kdo jste?
R, E, S, P, E, K, T,
zjisti, co to pro mě znamená.
Re, re, re…
Takže asi odcházím.
Jdu pryč!
Vanessa Bryan!
Děkuji, Idino!
S tím zápolím celý život,
protože mě inspirovalo tolik různých umělců.
„Jste dívka z Broadwaye, nebo popová zpěvačka?
Zpíváte rock and roll? Kdo jste? Čím chcete být?“
Jako bych byla všechno. A mou podstatu tvoří všechno.
Uvažovala jsem o nazpívání jednoho coveru, protože šlo o písničku,
kterou jsem na střední poslouchala se svým přítelem,
když jsme po Long Islandu hledali dům Billyho Joela.
A…
Není to písnička Billyho Joela, ale…
Začali jsme to zkoušet s kapelou a snažili se vymyslet naši skvělou verzi.
A když se dostaneme k… Na Mazz teď zapomeň.
Až přijde, zkusíme to i s ní.
Můžeš zahrát ty parádičky na klavír…
- Na klavír? Dobře. - Jo.
Seane, můžeme to udělat jako předtím? Jen ty a já a možná Oz?
Hodně komorně.
A tady náš basák Sean Hurley začal hrát tu basovou linku…
Jo.
Od začátku?
- Takhle to začne. - Začínáme 14. taktem.
Není tu…
Prodáme víc merche.
Jdu kupředu, projevuje se zadýchanost.
Milovat se s tebou nikdy nebyla druhá nejlepší možnost.
Teď možná my?
Zastavím svět a roztaju s tebou.
Rozdíl jsi viděl a je to čím dál lepší.
Není nic, co bychom spolu nezvládli.
Zastavím svět a roztaju s tebou.
Sním o lepších životech, které ti nikdy nevadí.
Zůstala jsem ve stavu imaginárního půvabu,
zvládla jsem pouť k záchraně lidstva.
Nikdy mi nedošlo, že dny lidstva už jsou sečteny.
Dávno sečteny.
Zastavím svět a roztaju s tebou.
Rozdíl jsi viděl
a je to čím dál lepší.
Není nic, co bychom spolu nezvládli.
A tady jsem vyrůstala.
S mým rodným městem mám složitý vztah.
Ostatní chtějí, abyste tu zapadali.
Musíte nosit stejné oblečení a mít stejné auto jako ostatní, víte?
Jinak si budete připadat odlišní a budou vás šikanovat.
Zastavím svět a roztaju s tebou.
Proto jsem chtěla jít na NYU.
Protože na Manhattanu nikam zapadat nemusíte.
Nechce se to po vás. Můžete tam být kýmkoliv.
Budoucnost, budoucnost je otevřená.
Zastavím svět a roztaju s tebou.
Trochu jsem se změnila.
Všimnul sis toho?
Vážně jsem se změnila.
Upřímně? Jsou to vzpomínky na dřinu.
Škola, přivýdělky, taky jsem se…
snažila zapadnout mezi děti ve škole,
ale pak jsem měla v pátek nebo sobotu večer práci
a přišla o party, protože jsem chtěla pracovat a zpívat na něčím bar micva.
Děkuji vám.
Děkuji.
Tady se odehrálo mé vůbec poslední klubové vystoupení,
což je v podstatě nóbl název pro svatbu nebo bar micva,
které jsem tu měla po osmiletém přerušovaném vystupování.
Jo, to je ono.
Lidé si neuvědomují,
že obvykle nepřicházíme odtud. Obvykle přicházíme odtud.
Tudy. A tudy.
Chodíme podobnými místy.
Všichni vyšňoření v úchvatných černých koktejlkách.
Trochu nabroušené dámy
a v dobré náladičce páni,
nestůjte tam, jdeme na to,
zapózujte a bude to.
Vogue.
Ale „Vogue“ jsem zpívat nemohla. Neumím tancovat.
Kdykoliv jsem tu byla, ať šlo o obstojné vystoupení,
které bylo muzikální, a já se cítila doceněná,
nebo to bylo příšerné a laciné a pokřikovali na vás opilci,
tak či tak jsem tu stála a říkala jsem si: „Jednou…
Tohle není můj strop.“
Tohle je z muzikálu Rent.
Jo, byl to můj vůbec první muzikál.
Můj první velký úspěch.
Ještě v New Yorku ve Village.
A změnilo mi to život. Opravdu.
Někdo…
ve mně konečně něco uviděl, zaměstnal mě a věřil ve mě.
A tím někým byl Jonathan Larson, skladatel Rentu.
Napsal muzikál o…
Vlastně o lásce.
O lásce, ke komu sakra chcete.
O přijetí přítomnosti a o tom, že nic neberete za samozřejmost.
Že nikoho neberete za samozřejmost.
Snažit se být v přítomnosti a každý den prožít tak, jako by měl být náš poslední.
A nezůstal s námi moc dlouho.
Přišli jsme o něj velmi brzy.
Večer našeho prvního…
Mělo to být naše vystoupení. Naše první večerní vystoupení.
V divadle jsme měli být kolem třetí,
ale zavolali nám, abychom přišli o něco později,
že Jonathan Larson zemřel v kuchyni svého bytu v centru města.
Věnováno Jonathanu Larsonovi
Takže…
To bylo prostě šílené.
Toto a každé další představení věnujeme našemu příteli Jonathanu Larsonovi.
Pro všechny zúčastněné z toho byla mise, nejen naše první show na Broadwayi.
Měli jsme poslání šířit hudbu tohoto muže,
jeho lásku a poselství…
Jako umělec se snažil prorazit jako my ostatní.
Proto to vždy bylo hořkosladké,
protože si nikdy nevychutnal
všechny ty pocty
a lásku, kterou nám v průběhu toho představení lidé projevovali.
Do včerejšího večera, včetně všech mých koncertů.
Jako bych…
Díky němu mám fanoušky, kteří se mnou stárnou už 23 let.
Jejich děti teď sledují Ledové království. Až takový dopad to mělo.
A jen kvůli němu.
A postupem času zjišťuju,
že dopad a význam toho, co napsal,
v nás začíná rezonovat víc a víc.
Jsme tu jen my.
Je tu jen tohle.
Nikdy nelituj.
Jinak ti uteče celý život.
Žádná další cesta,
žádný další způsob,
už máš jen dnešek.
Jonathan Larson,
autor tohoto muzikálu o lásce, toleranci…
PITTSBURGH, PENSYLVÁNIE
…a o boji nenávisti s láskou.
Jako umělci odrážíme to, co se děje v našich životech,
co cítíme a co se děje ve světě.
11 mrtvých v synagoze
V Pittsburghu jsme vystupovali jen pár dnů po té střelbě a musela jsem to zohlednit.
Ty písně pak získávají nový význam.
Pro Jonathana Larsona a jeho hudbu je to úžasný odkaz.
Ten muzikál byl o toleranci.
O lásce.
O komunitě.
Pokud tu píseň dnes večer můžeme použít,
zatímco sedím v tomto nádherném městě
coby židovka z Long Islandu,
napadlo mě, jak v judaismu zapalujeme svíčky.
Tak trochu si vybíráme světlo místo temnoty.
Vybíráme si lásku místo předsudků.
Je tu jen teď,
je tu jen tady.
Poddej se lásce,
nebo žij ve strachu.
Není jiná cesta,
není jiný způsob.
Už máš jen dnešek,
už máš jen dnešek.
Zpívejte.
Už máš jen dnešek,
už máš jen dnešek.
Už máš jen dnešek.
- Musíme… - Tohle…
Počkat, kdy je Halloween?
Takže jsme doma…
Den volna a jsme doma.
Jak dlouho trvá cesta autem z LA do…
Salt Lake?
Na turné jsem kývla jen pod podmínkou
dvou dnů volna, abych byla na Halloween doma a vzala syna koledovat.
Máma doma! Walker volno!
Domů poletíme dnes ráno.
Na Halloween?
- Do Denveru další večer… - Jo.
- …devět hodin. - Tohle nechtěla.
- Takže 12 hodin v autě. - Jo, byli tam dva řidiči.
Chybí mi mé dítě.
Ahoj! Ahoj, zlato.
Dělám si úkoly.
Dobře. Chceš s tím trochu pomoct?
Dobře.
Víš, jak se ve spojení „who’s“ píše…
Podle mě se tomu před S říká apostrof?
Jo.
„H“, vlastně „W, H, O“ a pak… Jak že se to jmenuje?
Apostrof.
- Jdeme se projít? - Jo.
Musíme jít? Dobře.
Nech si to.
„…křičela, ‚doplň‘ tam dělá randál.“
Kdo tam dělá randál?
- Co tam bude - Zase „who’s“.
Zase, je to člověk.
„W, H, O, S, E“, že jo?
Moc tě neslyším, vypadl mi signál.
Vidíš mě?
Slyšíš mě?
Walku, slyšíš mě?
- Úkol. - Dobře.
No tak.
Slyšíš mě, zlato?
Jo.
Zavolám ti pak, je tu špatný signál.
Odzpívám ty dvě písničky s Joshem a pak ti zavolám, dobře?
- Dobře. - Mám tě ráda.
Zavolám ti a projdeme to spolu.
A všechna láska skrz temnotu,
nikdy nepřestávej věřit.
A bez lásky,
s láskou si nějak poradíš.
Stýská se mi po synovi a manželovi
a pak jsem se rozhodla sem Walkera tento víkend nebrat,
protože má všechny ty zápasy.
A asi tak dva a půl týdne ho neuvidím, tak co jsem to za matku?
A pak si říkám, proč vlastně celé to IVF dělám?
Těch vajíček je málo, tak si musím pospíšit.
Proč to dělám zrovna v týdnu natáčení dokumentu pro Madison Square Garden,
zachycuju tento sen
a chci sem dostat své dítě a všechno dělám úplně najednou?
A pak prostě onemocním a stejně nebudu moct zpívat.
Geo, říkal jsi: „Pokud ten dokument uděláme,
musíš mít upravené vlasy, když se ráno probudíš?“
Oční stíny a řasenku. Voděodolnou řasenku.
„Kdyby to točila Beyoncé, bude vypadat skvěle hned po probuzení.“
A já: „To nezvládnu. Je to vyčerpávající.“
NA PÓDIUM
A teď tahle písnička pro děti.
Ráda sněhuláky stavíš.
Jo!
Tak pojď si se mnou hrát.
RÁDA SNĚHULÁKA STAVÍŠ
Já už tě skoro nevídám.
Zpívejte se mnou.
A proč jsi tam, to se tě musím ptát.
Jsme ještě vůbec sestry,
anebo ne?
Chci být s tebou napořád.
Chci slyšet ty 12leté holčičky.
Ráda sněhuláky stavíš,
a mě i koulování baví.
No tak ne.
Ahoj.
Slyšíš mě?
- Jo. - Mám tě ráda. Jsem na tebe hrdá.
Já tebe taky.
Nemůžu fotit, protože dělám…
Dobře, mám vás ráda. Jdi fotit.
- Mám fotit, nebo ne? - Jo, foť.
…sněhuláky stavíš
a skvěle jezdíš po schodech.
Vteřinku, Tanio. Nevidím tu synovo jméno.
Možná to nestihl, protože byl se mnou.
Právě teď píšu učitelce.
…tvoje společnost, už mluvím s obrazy…
Spojit se každý večer na jevišti s těmi dětmi je nepopsatelný pocit.
Ráda sněhuláky stavíš.
Ale taky mi pak může chybět vlastní syn.
A mě i koulování baví.
No tak ne.
Zřejmě jsme v Chicagu.
Ne, teda kde jsme? Jsme v Detroitu.
DETROIT NIC NEZASTAVÍ
- A časové pásmo? - Východní.
Ne, jsme ve východním?
Jsme v Chicagu. Jsme v Chicagu?
A mě i koulování baví.
No tak ne.
Tak co včerejší show?
Bylo to úžasné. Jako moře světel.
- Páni. - Byla to nádhera.
A mě i koulování baví.
No tak ne.
Kvůli tobě jsem umřel.
V šest ráno hraje Fortnite,
což nesmí, ale nechci vyvolávat hádku.
„Nechci s tebou mluvit. Kvůli tobě jsem umřel.“
Díky. Dobré ráno i vám, pane.
Zlato, mám tě ráda.
Vždyť máme jedna druhou,
samy jsme my dvě,
čeká nás spousta dnů.
Ráda sněhuláky stavíš?
A mě i koulování baví.
Zatím!
Slunce už vyšlo.
Nebe je modré.
Je to nádherné.
Stejně jako ty.
Nepůjdeš si se mnou hrát?
Zavři oči.
Dobře, počkej, jen tě…
Žádné velké hrudky.
Já vím. Dobře, otevři oči.
Hodně štěstí.
- Světlo! - Rychle, běž do auta.
Walkere!
Jsi v pořádku?
Drákulo!
Vezmi si tu dýni.
Jsi uvnitř?
Užij si Halloween.
10 DNŮ DO MADISON SQUARE GARDEN
Kde jsme?
Jak se vede, Milwaukee?
Jak se vede, Filadelfie? Jste připraveni?
Musím do divadla. Ne do divadla.
Nevystupujeme v divadlech. Vystupujeme v arénách, baby!
Dobře, jsme tady. Lidi, tohle je Rochester.
Nežárlete!
MSG, už jedeme!
2 DNY DO MADISON SQUARE GARDEN
Spala jste během toho odběru?
- Ne, byla jsem vzhůru. - Vážně? Dobře.
A mohla jste pak něco dělat?
Jo, šest hodin jsem nahrávala Ledové království.
Vypadá to lépe. Měli bychom to zkusit.
Dobře, bezva.
Máš bolesti?
- Jen je to nepříjemné. Nebolí to. - Dobře.
Spíš krvácím víc, než si pamatuju.
Dělej to co vždy. Vypij si čaj a…
Nevypila jsem ho.
Nevím.
Jsem otrávená, protože jsem se zeptala, jestli mají všechna dobrou velikost?
A obvykle odpovídá, že je tam jedno hodně velké,
ale teď řekla: „Jo, všechny jsou…“
Panují obavy, že to velké poroste
a bude bránit ve vývoji ostatním?
Proto beru všechny ty léky.
Potlačuju to velké a podporuju růst ostatních.
Strašně mě bolí hlava. Proč?
Asi jsem málo pila.
RÁNO PŘED MADISON SQUARE GARDEN
Raz, dva.
Co by ti teď řeklo tvé 26leté já?
Měla jsem špatný přízvuk z Long Islandu.
Mluvila jsem takhle: „Bože!
Idino, dostala ses až na vrchol. To je úžasné!“
Ne, říká: „Dokázala jsi to, holka!
Já ti to říkala. Celou dobu jsem věděla, že to dokážeš.“
Ať je jeviště jakkoliv velké, dnes je to Madison Square Garden,
ale před lety to byl klub The Bitter End ve Village.
Vždy si chci připadat, jako bych byla v obýváku.
Jako bychom si pořád povídali a vyprávěli příběh.
Všechny ty holky, které na mě na střední byly hnusné? Mějte se!
Pod kliku dveří auta mi dávaly žvejky.
Něco se blíží, i když nevím co.
Ale bude to skvělé.
Snila jsem o tom, že budu rocková hvězda. Prostě jsem věděla…
Pamatuješ si, jak jsem nemohla platit své muzikanty?
Pořád ses mě ptala.
„Dáš mi 40 dolarů pro mého bubeníka?“
Jo.
- A ty jsi mi je dal. - Dal.
MĚSTO: NEW YORK
Kartáček? Ano. Deodorant? Ano.
Rodiče? Ano.
Rent jsem viděl 265krát.
Čarodějku jsem viděl 282krát.
To je pravda.
…odcházím dnes.
Chci toho být součástí,
New Yorku, New Yorku.
Madison Square Garden.
Chci se probrat
ve městě…
Zdravím. Jak se vede?
Madison Square Garden, nejslavnější aréna na světě.
Jdu na vystoupení dcery v Madison Square Garden.
- Ahoj, lidi. - Ahoj.
Jsem na ni nesmírně hrdý.
Jen si to chci užít.
Dostat se sem mi trvalo 47 let a teď jsem nervózní.
Tyhle momenty si musíte užívat.
Jak je, New Yorku?
Všem vám děkuji, že jste přišli
a že je díky vám tohle možné.
A že jste celé ty roky chodili na moje představení a podporovali mě.
Mám vás ráda. Díky.
Tohle je pro vás.
Je možné též,
že jedna druhou nespatří
nikdy víckrát.
„JINÁ JSEM“ Čarodějka
Co jedna z druhé v sobě má,
navždycky má,
na lehkou váhu nelze brát.
Stále se mnou
přímo v srdci zůstáváš.
Ať jakkoliv má skončit příběh náš.
Já vím, že na mých proměnách
ty zásluhu máš.
Jsem jak bárka v moři širém,
kterou kamsi nese proud.
Nebo stromem v lese temném,
s kterým nelze hnout.
Kdo smí říct, že dnes jiná jsem.
A že lepší jsem.
Však dík, že tě znám.
Navždy
jiná jsem.
Navždy.
Můžu si to chvíli užívat?
Dnes se mi splnil celoživotní sen.
Vystupuju v MSG.
Malá holčička z Long Islandu…
pořád chodila s rodiči na Manhattan,
pak studovala na NYU.
Pochodovala jsem po městě
a snažila se na sebe upozornit.
Toto město přivítá každého šílence, jako jsme my.
Aby se cítil výjimečně.
Aby přijal to, čím se odlišuje.
Něco se ve mně změnilo.
Něco už není stejné.
Končím s hraním podle pravidel někoho jiného.
Příliš pozdě na předvídání,
pozdě nechat to být,
je čas věřit svým instinktům,
zavřít oči a skočit.
Je čas zkusit vzepřít se zemské přitažlivosti.
Polib mě na rozloučenou,
vzpírám se zemské přitažlivosti.
A nemůžeš mě stáhnout dolů!
Ne, nemůžeš mě stáhnout dolů!
Končím s respektováním omezení,
protože někdo řekl, že to tak má být.
Některé věci nedokážu změnit,
ale nezjistím to, dokud to nezkusím.
Příliš dlouho jsem se bála,
že ztratím lásku, ale už se stalo.
Pokud je to láska, tak stojí příliš mnoho,
to si spíš koupím odpor vůči zemské přitažlivosti.
Polib mě na rozloučenou,
vzpírám se zemské přitažlivosti.
Myslím, že se zkusím vzepřít zemské přitažlivosti.
A ty mě nemůžeš stáhnout dolů!
Bez hranic.
Společně neznáme
žádné hranice!
Právě jsem měla vizi, jakési proroctví.
Já vím.
Tahle písnička je opravdu šílená!
S vámi je má vize rozostřená!
Ale přísahám, že jednou
poletím tak vysoko.
Polib mě na rozloučenou.
Takže kdybys mě chtěla najít,
podívej se na oblohu k západu.
Jak mi kdosi nedávno řekl:
„Každý si zaslouží létat!“
A jestli poletím sama,
alespoň poletím volná.
K těm, kteří mě upoutali k zemi,
Zprav je o mně,
řekni jim, jak se vzpírám zemské přitažlivosti.
Letím vysoko a vzpírám se zemské přitažlivosti.
Zpívejte!
Letím
vysoko a vzpírám se zemské přitažlivosti.
Polib mě!
Polib mě na rozloučenou,
vzpírám se zemské přitažlivosti.
Znovu! To dáš, New Yorku!
Letím vysoko
a vzpírám se zemské přitažlivosti.
Polib mě na rozloučenou!
Polib mě na rozloučenou,
vzpírám se zemské přitažlivosti.
Dobrou noc, New Yorku! Miluju tě!
A budu se s nimi bít o svou slávu
a nikdo v celé zemi Oz,
žádný Čaroděj, ať tu je či není,
mě nikdy nestáhne dolů.
Dolů.
No tak!
Idina!
WASHINGTON, DC Střední škola Woodrowa Wilsona
Pět set dvacet pět tisíc šest set minut.
Pět set dvacet pět tisíc šest set tak drahých chvil.
Turné se chýlí ke konci, jsme v DC
a místní střední škola tu prý nastudovala Rent.
Překvapíme tu třídu.
- Ahoj. Jak je? Díky za pozvání. - Jak vzrušující.
Vůbec netuší, že tu jste.
Vezmi si mě, zlato,
nebo mě opusť.
Ano, odcházím! Jdu pryč!
To zní úžasně.
Ahoj, lidi!
Úžasný účes!
Největší poselství muzikálu
je žít v přítomnosti a nebrat nic za samozřejmost.
Myslíte, že jste si to vzala k srdci?
Podle mě vzala, jo.
Samozřejmě, že na to pořád zapomínám.
Mám vlastní úzkosti.
Vlastní neurózy, obavy a stresy
a těžkosti, které řeším dodnes.
Ve vašem věku jsem si říkala: „Pusťte mě na to. Uchvátím kohokoliv.“
Čím jsem starší, možná mě pozoruje víc lidí.
Někdy jsem kvůli tomu trochu introvertnější a nejistější.
Ale žít okamžikem můžu lépe i proto, že jsem máma a rodič.
Protože když budu o všech zbytečnostech přemýšlet až moc,
musím se bát o své dítě, víte?
A být tady. Teď.
Každý na tomto světě se asi snaží nějak přežít a jít kupředu.
Všichni na to jdeme jinak.
Někdo má pocit, že nesmí riskovat,
a někomu je zase riskování někdy příjemnější.
Tohle je teď můj příběh.
„LIFE IS GOOD“ Původní Píseň
Vždy to bylo jako na houpačce.
Tohle turné mě toho strašně hodně naučilo o mně jako o člověku
a o tom, co ve mně je.
A tohle je teď můj příběh.
Ale hlavně chci být v životě co nejupřímnější a nejopravdovější…
a navazovat smysluplné vztahy.
Jsem trochu unavenější,
zvládla jsem to, ani nevím jak.
Příště třeba budeme mít holčičku,
která může začít se svým snem
stejně jako já.
O dítě jsme se pokoušeli mnohokrát, ale prostě se to nemělo stát.
Vždy to bylo jako na houpačce. Nikdy to nedopadlo podle mých představ…
A to je v pořádku, protože mám krásného syna a manžela,
a je to moje rodina.
Ale zatraceně, život je dobrý.
Pojedeme domů, abych mohla Walkera vyzvednout ze školy.
- Prostě budeme normální rodina. - Musíme ho vzít na trénink?
- Povezeme ho na trénink? - V pondělí má basketbal.
Život jde prostě dál.
V neděli večer zpíváš v Garden.
Pak přijdu a řeknu: „Zdravím, paní Wu. Jaký jste měla víkend?“
Tohle bývala moje zastávka.
Přímo naproti. Tohle je ten kontejner.
Tenhle. Jo, táta měl pravdu, 137.
Všechno je tak maličké, když se vrátíte jako dospělí, že?
Zaťukáme? Nezdá se, že je někdo doma.
Z nějakého důvodu jsem si myslela, že budu alternativní rocková hvězda.
Že se pojede moshpit a já skočím do publika.
Zkusíme skok do publika.
Každý večer z toho má infarkt.
Procházíme se na zahrádce.
Zatknou mě ve vlastním domě.
Jsme na cizím pozemku.
Jo, jsem na cizím pozemku.
Ahoj, pejsku. Ahoj.
Je tu velká díra
a nějaké 11leté holčičky mě pustí na zem.
- Ty k pódiu nechodí. - Některým jsou čtyři.
Všechny ani nestojí.
- Některým je čtyři nebo pět. - Čtyři.
Takže nevím, jak mě udrží.
Pak jsou tam velcí svalnatí gayové, kteří jsou ve formě.
Jsem v pořádku.
Kudy NA JEVIŠTĚ?
Překlad titulků: Tomáš Pikl