Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Mulțumesc.
‎La dracu'!
‎Haide!
‎Atenție!
‎Ai grijă!
‎Iubirea este…
‎Du-te!
‎…cel mai bun lucru din viață.
‎E mereu plăcut să iubești.
‎E mai mult decât plăcut. E necesar.
‎Teresa de Rosendo…
‎îl iei de soț pe José Luis Panizo?
‎N-o face!
‎Teresa, nu te poți căsători.
‎Te iubesc.
‎Și mă iubești.
‎Să mergem!
‎Pornește!
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Fața mirelui spune totul.
‎E mai bine așa. Nu mi-a plăcut niciodată.
‎Îmi pare rău, ‎dar va trebui să plătiți oricum.
‎Așteaptă!
‎A râs de noi de multe ori, fiule. ‎De multe ori.
‎Tot timpul.
‎Când vă invitam la noi la prânz, ‎avea mereu planuri.
‎Când era ziua mea sau a tatălui tău…
‎La ultima noastră aniversare nu a venit.
‎Dar vă petreceați mereu Crăciunul ‎cu părinții ei.
‎Te rog, spune-mi că nu e adevărat
‎Că nu mă înșeli ‎Că încă ești cu mine
‎Și când am fost în Puerto Rico…
‎E delicios.
‎Fiule, mâncarea e grozavă.
‎Alo! Nu mai cântăm melodia asta.
‎Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Să cântăm „El merenguito”.
‎Unu, doi…
‎Unu, doi, trei!
‎Echipamentele de sunet și de iluminat, ‎cinci sute de euro.
‎Fotografa. Două mii de euro?
‎- E foarte bună. ‎- Dar toți fac poze cu telefoanele acum.
‎Cum să facem pozele de nuntă ‎cu telefoanele? Voiam poze frumoase.
‎Iau toată mâncarea. Au caserole?
‎Ce faci cu 200 de fripturi cu foie gras?
‎Le congelez. Le dăm gata într-o lună.
‎Cu tot cu ficatul lui.
‎- De ce ai plătit tu pentru tot? ‎- Iar începem. Teresa…
‎Teresa studiază. Nu poate plăti. ‎Iar cuplurile se ajută reciproc.
‎- Tu m-ai învățat asta. ‎- Studia?
‎Teresa studia. Da, studia…
‎Și făcea și alte lucruri ‎în timp ce studia…
‎DJ Chucho!
‎O mie de euro.
‎Ce e un „DJ Chucho”?
‎Nu înțelegi, mamă.
‎Disc-jockey Chucho.
‎Disc-jockey, tipul care pune muzică!
‎Și cu care a plecat.
‎Poftim?
‎Bine. Nu o să fie plătit.
‎Ți-am zis-o mereu.
‎Era ceva în neregulă cu ea. ‎Ți-am zis-o sau nu?
‎N-ai zis nimic.
‎- Nu-mi place să mă amestec. ‎- Stai puțin!
‎Ea nu e așa.
‎S-a lăsat copleșită de pasiune? Da.
‎Dar ce se întâmplă cu pasiunea? Trece.
‎Și atunci o să mă sune.
‎Să vedem dacă o să-i răspund!
‎Incredibil…
‎Puteți să încetați, vă rog?
‎Vrei „Paquito el chocolatero”?
‎- Nu, vreau să plecați! ‎- Bine. Am fost plătiți.
‎De ce i-ai plătit în avans?
‎Fiindcă nunta se plătește mereu în avans!
‎- E din cauza lunii. ‎- Ce zici acolo? Care lună?
‎Luna de miere. Dacă n-ar plăti în avans, ‎ar pleca fără să achite.
‎La naiba, luna!
‎Ce anume?
‎Luna de miere.
‎L-a părăsit la altar. ‎Pentru un alt bărbat.
‎Vă dați seama că se simte oribil.
‎- Sunt bine. ‎- Nu.
‎Uitați-vă la el! E palid…
‎Încetează… Vă rog, continuați.
‎Mi te amintesc acum.
‎- Ești tipul cu fiordurile norvegiene. ‎- Da. Sigur că știe!
‎Da. Ea voia ceva exotic, Mauritius, ‎dar el insista cu fiordurile.
‎Care e problema cu fiordurile?
‎Sunt jalnice.
‎Până la urmă, s-a conformat.
‎Mereu se conformează.
‎- Da, m-am conformat. ‎- Desigur.
‎Știți la ce m-a ajutat? La nimic.
‎Vreau să vă spun că… Lasă-mă să-i explic.
‎Nu e vorba doar de excursie. ‎Am suferit mult.
‎- Făceam doar ce dorea ea. ‎- Ce dorea ea.
‎- Vacanțele dorite de ea. ‎- Vacanțele.
‎- Nunta dorită de ea. ‎- Nunta.
‎- Casa dorită de ea. ‎- Casa.
‎- Totul. ‎- Mai puțin iubitul dorit de ea.
‎Îmi cer scuze.
‎Trebuie să mă ajutați.
‎Sunt mulți bani.
‎Mă veți ajuta?
‎Îmi pare rău. Nu vă pot ajuta.
‎- Bine. Mulțumesc. Mergem? ‎- Nu, nu plecăm.
‎Ți-am zis că n-o să ne dea banii înapoi. ‎Dar tot am venit, ca să râdă de mine.
‎- Mulțumesc, mamă. ‎- Nu e…
‎Stai! Mi-am uitat telefonul.
‎Ascultați-mă bine!
‎Fiul meu e foarte supărat.
‎Știu că nu vă pasă, dar eu sunt mama lui.
‎Și nu mă mișc de aici până nu-mi dați ‎banii înapoi sau o soluție.
‎De ce nu se duce?
‎Singur, în luna de miere? Ar muri.
‎Iar eu l-aș urma.
‎- Nu e rău. ‎- Poftim?
‎Mergeți cu el.
‎În luna de miere? Cu fiul meu?
‎Ascultați-mă, ‎e cel mai bun hotel din Mauritius.
‎Plajă privată.
‎Apartament de lux ‎cu asistență personalizată.
‎Băuturi la discreție. ‎Homari cât brațul meu.
‎Iar partea cea mai bună e… ‎că totul e inclus în preț.
‎E o excursie de vis. De vis.
‎- Deși… există o mică condiție. ‎- Care?
‎Nu mergem împreună în luna de miere.
‎Eu cred că e o soluție foarte bună. ‎În felul ăsta, nu mai pierzi banii.
‎A trebuit doar să treacă ‎numele meu în locul numelui ei.
‎- Dar e o excursie în Mauritius. ‎- Tocmai, e exact ce ai nevoie.
‎Ai nevoie de lumină, soare, vitamina D…
‎Serios? În fiecare vară ‎îmi repeți că soarele cauzează cancer.
‎- Dacă nu te hidratezi. ‎- Da.
‎Și se pare ‎că băuturile sunt gratuite la hotel.
‎Doamne! O să văd marea!
‎Am fost la Salobreña.
‎Unde am văzut pești doar pe frigărui.
‎Lasă copilul în pace!
‎Nu pot să-l las în pace. Uită-te la el!
‎- Are inima frântă. ‎- Iar tu vrei să mergi acolo pentru pești.
‎Ascultă-mă… nu merg nicăieri.
‎Cu nimeni. ‎De mâine, mă întorc la viața mea.
‎O să ies în oraș. ‎Am mesaje pe Tinder. O să fie bine.
‎- Desigur. ‎- Vezi ce ai făcut?
‎- L-ai indispus. ‎- Eu?
‎- Ce-i asta? ‎- Nimic.
‎Ți-am spus…
‎Ce e rahatul ăsta?
‎E cadoul meu de nuntă. Eu l-am pictat.
‎- Tatăl tău a început să picteze. ‎- Cine te-a învățat?
‎YouTube-ul.
‎Tată, e oribil. E deprimant.
‎- Îl pot repara. ‎- Nici vorbă. Cum?
‎Înlocuind-o pe Teresa cu cine vrei tu.
‎Cu o ființă umană, te rog.
‎Cine-ți place? O fată care e la modă acum…
‎Marta Sánchez, Chenoa…
‎Ana Torroja.
‎- Sincer, nu știu pe care să o aleg. ‎- Așadar, îmi fac bagajele sau nu?
‎Nu, mamă!
‎E incredibilă.
‎Ea ar fi mers ‎în luna de miere cu bunica? Nu.
‎Nu a avut așa ceva.
‎- Sigur că a avut. ‎- Nu.
‎Aveam mult de lucru. ‎I-am promis că o s-o duc la Paris,
‎dar te-ai născut tu și…
‎Am tot amânat și am tot amânat…
‎- Deci chiar n-ați fost? ‎- Nu.
‎Cum te simți?
‎Bună! Bine.
‎Bietul de tine…
‎Adevărul e că a fost dificil.
‎Nu te lăsa doborât.
‎Cui pe cui se scoate.
‎E pierderea ei.
‎Dacă ai nevoie de ceva, sunt aici.
‎De fapt, tocmai am avut o idee nebunească.
‎O să te întrebi: „Ce e cu tipul ăsta?”
‎Dar o să ți-o spun ‎și poți să crezi ce vrei.
‎- José Luis… ‎- Nu, n-o să ți-o spun.
‎Ce e?
‎- Nu-ți spun. ‎- Ce e?
‎Am două bilete în Mauritius, de mâine.
‎E un hotel grozav. Voiam să le arunc.
‎Ascultându-te însă, m-am gândit…
‎că abia dacă ne vorbim, ‎dar ne înțelegem foarte bine, nu?
‎Așa că mă gândesc…
‎Mergem împreună?
‎Noi doi. ‎Ca prieteni, dar prieteni apropiați.
‎Deci?
‎E un plan sau e o nebunie? Ce zici?
‎Am un soț și doi copii.
‎Am venit ca să-ți cer banii ‎pe care ți i-am dat cadou de nuntă.
‎Sigur.
‎Dacă-mi dai contul tău bancar, ‎ți-i transfer.
‎- Poftim! ‎- Uite-l!
‎S-a făcut de râs.
‎APELARE TERESA
‎Bună! Sunt Teresa. Momentan, ‎sunt ocupată și nu pot să-ți răspund.
‎Te sun înapoi. Pa!
‎Mergem.
‎Fiule, ești sigur?
‎MAURITIUS, POARTA C21
‎Ce faci?
‎Ce?
‎E pe aici.
‎- Știu, mamă. ‎- Ești tare aiurit.
‎DIVERTISMENT
‎DANS MURDAR
‎Uite, Patrick Swayze. Ce frumos e!
‎- Ți-ai strâns centura? ‎- Da.
‎- E prea largă. Strânge-o mai tare! ‎- Așa?
‎Tot zborul. ‎Avionul o să se clatine întruna.
‎Ai emoții?
‎Nu am emoții.
‎- Așa mă gândeam și eu. Ai zburat mult. ‎- Nu vrei să iei un somnifer?
‎Nu, nu le amestec.
‎- Cu ce? ‎- Un pahar de șampanie?
‎- Mulțumesc foarte mult. ‎- Nu, mulțumesc.
‎Bun venit la bordul zborului AY 5607 ‎către Insula Mauritius.
‎Strângeți-vă…
‎Nu mă apuca de mână!
‎…și pregătiți-vă de decolare…
‎Oprește-l, te rog.
‎Ai răbdare.
‎Verific dacă a avut tupeul ‎să posteze ceva.
‎- Cine? ‎- Teresa.
‎Ascultă-mă, te rog. Ți-a stricat nunta.
‎Vrei să-ți strice și luna de miere?
‎- Lasă-l! ‎- Nu-mi atinge lucrurile!
‎- Mă scoți din minți! ‎- Și tu pe mine!
‎Bine atunci.
‎Mamă…
‎Crezi că…
‎- Când… ‎- Dans murdar!
‎La, la, viața mea
‎Pentru mine
‎DESTINAȚIA: INSULA MAURITIUS ‎SOSIRE: 8:30 AM
‎DISTANȚĂ: 9.250 KM ‎TEMPERATURĂ: 25 DE GRADE CELSIUS
‎Mulțumesc.
‎Doamne!
‎Ce frumos!
‎Dragul meu, ‎uită-te la fetele cu fustele alea.
‎Ce frumos! Ce minunăție!
‎Mor.
‎Și eu.
‎E așa cald…
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Avem o rezervare.
‎Spanioli?
‎Efectiv.
‎Băiatul meu, vorbești engleza așa bine!
‎E pe numele José Luis Panizo.
‎Am găsit-o. Apartamentul nupțial, ‎pachetul „Iubire veșnică”.
‎- Da. ‎- „Iubire veșnică”.
‎- Felicitări! ‎- Mulțumesc.
‎- Nu, nu, nu. ‎- N-ați rezervat apartamentul nupțial?
‎- Ba da, dar… ‎- În regulă.
‎O să vă placă.
‎E un pachet cu multe cadouri ‎pentru proaspăt căsătoriți.
‎- Cadouri? ‎- Da, cadouri.
‎- Cadouri și activități. ‎- Îmi place.
‎- Da, și activități. ‎- Las-o să vorbească.
‎Toate activitățile sunt gratuite ‎pentru îndrăgostiții noștri.
‎Și exclusiv pentru ei.
‎Tocmai, nu suntem îndrăgostiți.
‎Ce?
‎Bineînțeles că nu.
‎- Nu. ‎- Îndrăgostiți? Îți poți imagina?
‎Nu suntem îndrăgostiți.
‎Suntem soț și soție.
‎- Taci! ‎- Ce?
‎Soțiorul meu!
‎Taci!
‎Ne îndreptăm spre Vila Iubirii.
‎E o vilă privată, ‎numai pentru cuplurile noastre.
‎Ce pot să spun? ‎Suntem foarte romantici aici.
‎Dumnezeule!
‎Și cea mai frumoasă veste, ‎pachetul vostru include nunta Matasa.
‎Nunta Matasa? Ce e asta?
‎Ritualul nostru nupțial.
‎În ultima lor zi pe insulă, ‎le oferim cuplurilor șansa
‎de a se căsători ‎pe insula noastră privată.
‎În felul acesta, veți putea spune
‎că v-ați căsătorit ‎potrivit tradițiilor noastre.
‎- Și dv. sunteți de pe insulă? ‎- Nu, sunt din Cornellà.
‎Apartamentul nupțial!
‎Dumnezeule mare!
‎Da. Trăiască proaspăt căsătoriții!
‎Ce frumos!
‎Nu-mi vine să cred!
‎Aveți ceva mai puțin romantic?
‎- Suntem un cuplu modern. ‎- Vorbește în numele tău.
‎Nu sunt alte camere disponibile ‎pe toată insula.
‎- Jur! ‎- Trebuie să fie una.
‎Prostuțule, nu vezi ‎că suntem în plin sezon al iubirii?
‎Nu-ți dai seama de asta?
‎Ați avut mare noroc ‎că ați găsit camera aceasta.
‎Această cameră este rezervată exclusiv
‎cuplurilor care vin aici ‎să sărbătorească luna de miere.
‎Anul trecut, a trebuit să dau afară ‎un cuplu care nu era căsătorit.
‎Astea sunt regulile hotelului.
‎Și mi se pare corect.
‎Nu-i așa?
‎Proaspăt căsătoriții vor alți proaspăt ‎căsătoriți prin preajmă, nu băgăcioși.
‎Nu ne plac băgăcioșii.
‎Veniți cu mine, vă rog?
‎Nu se poate!
‎Jean-Pierre, aruncă petalele!
‎- Nu e nevoie. ‎- Lasă-l!
‎- Nu… ‎- Dragule, e superb. Lasă-l!
‎Și asta nu e tot.
‎Facem orice ca să fiți fericiți. ‎Fiți atenți aici, vă rog.
‎Ne place să auzim sunetul valurilor.
‎Mulțumesc.
‎Nu pot să accept.
‎Mă simt ofensată.
‎Singurul meu scop ‎e să vă fac șederea în acest hotel
‎cea mai plăcută din viață.
‎Vreau să vi-o amintiți pentru totdeauna.
‎- Credeți-mă, e de neuitat. ‎- Atunci, sunt răsplătită.
‎Jean-Pierre, să mergem! Să-i lăsăm ‎să se simtă bine. De asta suntem aici.
‎Haide! Ne-am terminat treaba.
‎- Sunt halate de baie! ‎- Bine!
‎Îmi place mult melodia aceea, Jean-Pierre.
‎Je t'aime
‎- Distracție plăcută! Bucurați-vă de tot! ‎- Sigur.
‎- Pe curând! ‎- La revedere!
‎Vino aici!
‎Vino în pat cu mama ta!
‎E foarte confortabil.
‎Nu o să continuăm cu asta.
‎- Cu ce? ‎- Nu face pe proasta.
‎Ești atât de dramatic.
‎Nu ne prefacem că suntem soț și soție!
‎- Nu e credibil? ‎- E scârbos.
‎Dar când erai mic, toată lumea spunea: ‎„Ce mamă tânără ai, parcă ar fi sora ta.”
‎Și să dormi cu sora ta e scârbos.
‎Doamne, ce tont ești!
‎Nu renunț la camera asta, ‎indiferent ce spui.
‎Tu ai vacanța dorită.
‎- Dar eu am venit ca să trec peste durere. ‎- Bine.
‎Având în vedere că ești mama mea, ‎ar fi frumos să mă asculți.
‎Când îți spun că am nevoie de spațiu, ‎nu mă mai cicăli.
‎- Bine. ‎- Am impresia că ai uitat.
‎În momentul ăsta…
‎sunt în iad.
‎Scuzați-mă!
‎Tinto de verano.
‎Poftim?
‎Tint de veran.
‎Nu înțeleg.
‎Nu…
‎- Atunci… ‎- Încercați un daiquiri.
‎Sunt foarte bune.
‎Bine…
‎Un daiquiri.
‎Daiquiri.
‎Armando.
‎Armando. Eu sunt Mari Carmen.
‎Enchanté, ‎Mari Carmen.
‎Mulțumesc. Încântată.
‎Poftiți!
‎Mulțumesc.
‎Ia să vedem!
‎Da, e foarte bun.
‎- Sunteți singură aici? ‎- Nu, sunt cu…
‎Cu soțul meu.
‎Cine?
‎El.
‎Vă așteaptă un soț tânăr la masă ‎și un daiquiri la bar?
‎- Știți să vă bucurați de viață. ‎- Încerc.
‎- Mersi. Mă duc la soțul meu. ‎- Sigur.
‎La revedere!
‎Scuze!
‎M-am lovit de băiatul ăsta…
‎N-ai idee cât de bun e.
‎Daiquiri.
‎- Vrei puțin? ‎- Nu.
‎Bun, putem să facem o mulțime ‎de activități! De unde începem?
‎O să facem ce vreau eu. ‎Eu sunt cel care suferă.
‎Iar acum vreau să mă întind singur, ‎să beau și să mă gândesc.
‎La porcăria pe care am pățit-o.
‎Mă înțelegi?
‎O să fac sandvișuri. Pentru excursie.
‎Când pleci pe drum, ‎nu știi când ți se face foame.
‎Pe ale tale o să le fac cu avocado.
‎Bună! Sunt Teresa. Momentan, ‎sunt ocupată și nu pot să-ți răspund.
‎Te sun eu înapoi. Pa!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Nu o să te deranjez, bine?
‎O să stau aici, în liniște.
‎Ca și cum aș fi moartă.
‎Cum ți-ai dori să fiu.
‎Vrei?
‎Un pic?
‎Te dau eu. Nici nu o să observi.
‎Te dau?
‎O să te dau.
‎Nu te mișca. O face mama pentru tine.
‎Așa, băiețelul meu.
‎Așa…
‎Asta e.
‎Aștept să văd când termini!
‎Nu ai limite!
‎- Bine. ‎- E înfiorător, mamă!
‎Stai!
‎E ceva…
‎Nu o lăsa așa. Pentru că… Bine, gata.
‎Era un dezastru lipicios acolo.
‎Ce faci?
‎Fac plajă.
‎- Nu mă simt bine cu tine așa! ‎- Doamne!
‎Dacă nu pot să fac plajă,
‎dacă nu pot să fac ‎niciuna dintre activitățile
‎pentru cupluri din broșuri, ce pot să fac?
‎- Vrei să faci ceva? ‎- Da!
‎Și apoi mă lași în pace?
‎- Da. ‎- Să mergem în excursie!
‎Uite, vine.
‎- E autobuzul pentru excursie? ‎- Cred că da.
‎Ce rablă! Eu nu merg.
‎Doamne, dă-mi răbdare!
‎Bună, oameni buni! ‎Cine e aici pentru o excursie cu ATV-uri?
‎Toată lumea, atenția la mine!
‎Atenție!
‎Fiți atenți la mine!
‎Drumul se termină într-un kilometru.
‎Vom trece stânca pe jos.
‎Pe jos.
‎Spre nord.
‎Spre nord!
‎Apoi veți gusta cel mai bun rom ‎de pe insulă. Vă place romul?
‎Da, mie îmi place!
‎- Da! ‎- Nu vă aud!
‎Vreți rom?
‎- Da! ‎- Da!
‎Locul e de partea cealaltă a stâncii. ‎Lângă un câmp de trestie de zahăr.
‎Am o întrebare, domnișoară.
‎- E inclus în preț? ‎- E cel mai bun rom de pe insulă.
‎Dacă nu e inclus, plătim.
‎Da. Totul e inclus, draga mea.
‎Mulțumesc.
‎- Totul e inclus. Am plătit. ‎- Nu strică să te asiguri.
‎Fă o poză acolo! Trebuie să întreb ceva.
‎Totul e bine?
‎În regulă.
‎- Sara, nu-i așa? ‎- Da.
‎- José Luis. Excelentă engleză! ‎- Încântată, José Luis.
‎În excursie?
‎- Da, cu… ‎- Suntem în luna de miere.
‎- Da, sigur. ‎- Frumos.
‎- Fă poze cu stânca! ‎- Bine.
‎E mama mea. ‎Am luat-o în vacanță. O pacoste.
‎Frumos din partea ta ‎să-ți iei mama în excursie.
‎- Da. E dificil, dar și frumos. ‎- Mă bucur.
‎- Și eu. ‎- E timpul să încercăm romul!
‎- Îți place romul? ‎- Da. Mereu mi-a plăcut.
‎- Ție îți place? ‎- Da.
‎Altfel, nu-mi place nici mie. ‎De acum, îmi place ce-ți place ție.
‎- Bine? ‎- José!
‎- Serios? ‎- Da.
‎Să nu mai întârziem. ‎Poate că nu o să ne mai placă romul.
‎- Nu o să fie cazul. ‎- Zic și eu.
‎Să mergem!
‎- Haide! ‎- Ce faci, mamă? Să mergem!
‎Să mergem! ‎Sunteți pregătiți pentru distracție?
‎- Te apără de țânțari. ‎- Nu mă da cu el!
‎- Termină, mamă! ‎- Nu te mai mișca, te rog!
‎Încetează! Urcă! Lumea pleacă.
‎- Da, pleacă. ‎- Sigur că pleacă.
‎- Nu poți să te ții ca un om normal? ‎- Mergi!
‎Ia-ți piciorul de pe mine. E transpirat.
‎Nu-i văd.
‎- Mergi prea repede! ‎- Trebuie să-i prindem.
‎O să-i prindem până la urmă. ‎Nu așa se face.
‎Și acum?
‎- I-am pierdut din cauza ta. ‎- Pe aici? Pe acolo?
‎De ce mă ții de mână așa?
‎Lasă-mă să mă țin!
‎Mergi tu primul.
‎Alo!
‎- Era în partea cealaltă. ‎- Nu, nu era.
‎- Locul cu rom, probabil. ‎- Vezi? Era pe aici.
‎Uită-te la el!
‎Bună!
‎E beat mort, ca unchiul Alfredo.
‎Unde sunt ceilalți?
‎Am ajuns prea devreme?
‎Sau prea târziu. ‎Și au plecat din cauza ta.
‎Să mergem la bar.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Prietene!
‎Un rom.
‎Nu, două.
‎Două romuri.
‎Mai bine, patru.
‎Patru romuri.
‎Patru.
‎De ce patru?
‎Pentru că e gratis.
‎Nu sunt sigur că ăsta e locul.
‎Ești plictisitor.
‎Prietene.
‎Haide, bea!
‎Nu vreau.
‎Bea! E o degustare, nu? Atunci, degustă!
‎Haide, degustă!
‎Ce naiba e asta?
‎Să plecăm de-aici, te rog.
‎Stai! Ar trebui să vedem locul, nu?
‎- L-am văzut. ‎- Super.
‎Mulțumesc.
‎- Pa! ‎- Hai să plecăm de aici.
‎Unde-s banii?
‎Nu. Bani, nu.
‎E gratis.
‎Suntem cu grupul.
‎Asta…
‎E gratis, nu?
‎Tu plătești.
‎- Ce? ‎- Ți-am spus!
‎Nici vorbă. Nu plătești nimic.
‎Ai plătit destul.
‎Totul e inclus în preț.
‎- Nu e locul corect! ‎- Bine.
‎- Tu plătești! ‎- Nu mă atinge.
‎- Nu-l atinge pe fiul meu! ‎- Nu mă apăra!
‎Mă apăr și singur.
‎Problema este că grupul…
‎O să te omoare!
‎Sigur că plătesc.
‎Plătește!
‎Mai mult.
‎- E bine? ‎- Mai mult.
‎Plătesc atât.
‎Nu, mai mult.
‎Plătesc atât.
‎- Mai mult! ‎- Plătesc atât.
‎Mai mult!
‎- Plătesc atât. ‎- Mai mult.
‎Plătesc atât?
‎- Mai mult! ‎- Plătesc atât.
‎- Mai mult! ‎- Plătesc…
‎Ajunge cu „plătesc atât”! Gata!
‎Din cauza ta, ‎am plătit 400 de euro pe două romuri.
‎Sigur, fiule.
‎Cum spui tu. Nu ți-e foame?
‎Haide!
‎Mamă, am făcut ceva împreună, ‎acum mă lași în pace.
‎- Nu mai plec din hotel! ‎- Nu-mi zice „mamă”, te rog.
‎Nu vreau să-mi ia camera, bine?
‎Nu mai sunt alte camere. ‎Va trebui să dormi cu mine.
‎La naiba, se uită. Prefă-te!
‎Uită-te la mine! Zâmbește!
‎Zâmbește-mi!
‎Așa, uită-te la mine!
‎Dă-mi o guriță!
‎Ce?
‎- O guriță. ‎- Ce e aia?
‎- Un sărut. ‎- Ce spui?
‎Ce mai faceți, porumbeilor?
‎- Cum merge cina? ‎- Foarte bine.
‎Am o întrebare. Avem un concurs ‎pentru cupluri. Vreți să participați?
‎- Desigur! ‎- Desigur că nu.
‎Nu răspunde așa repede!
‎Nu știi care e premiul.
‎- E un premiu? ‎- Bineînțeles!
‎Premiul e o excursie
‎pentru a vedea fundul mării.
‎Fundul mării, viața mea!
‎Mamă…
‎Mamacita.
‎Ce e pe fundul mării? Știm totul.
‎Pești și alge. Ce rost are?
‎Înscrieți-ne!
‎Atenție!
‎Fiecare cuplu
‎trebuie să aducă papaia
‎din acest loc
‎în celălalt loc.
‎Dar atenție!
‎Fără să vă folosiți mâinile.
‎Ați înțeles?
‎Fără să vă folosiți mâinile.
‎Ce a zis?
‎Că suntem descalificați.
‎Ce? Nici nu am început.
‎Unu…
‎doi, trei!
‎Start!
‎Haideți! Fugiți!
‎Mamă…
‎Nu vreau!
‎- Ia papaia! ‎- Nu te aud!
‎Am zis să iei papaia!
‎Fugi!
‎Nu o rupe!
‎M-ai sărutat!
‎Fugi!
‎Fundul mării trebuie să fie superb!
‎Bine. Fac un duș.
‎- Fii mai vesel, fiule! Am câștigat! ‎- Eu n-am câștigat nimic.
‎Nu mă asculți niciodată.
‎Nu vreau jocuri. Nu vreau excursii.
‎Iar tu mă forțezi să mă simt ridicol.
‎Am vrut să te ajut să te simți mai bine.
‎Nu poți.
‎Am fost părăsit la altar.
‎Știu, dragul meu.
‎Nu, nu știi.
‎Nu știu ce încerci să faci, ‎dar nu dă rezultate.
‎Nu mă simt bine.
‎Ce mi s-a întâmplat m-a afectat.
‎Și nu mă ajută să te am pe cap.
‎Nu mai bea apă de la robinet. ‎O să ai diaree.
‎Nu mă asculți! Cui îi pasă de apă?
‎Uite cum beau!
‎- Și sunt bine! ‎- Irascibil, ca taică-tău.
‎Pentru că a trăit 40 de ani cu tine.
‎Știi de ce nu voia Teresa să vină la voi?
‎Pentru că ești enervantă. ‎Foarte enervantă.
‎Ai dreptate.
‎- Sunt foarte enervantă. ‎- Unde te duci acum?
‎N-am mai plecat de acasă de ani buni!
‎Nu vreau să stau închisă ‎în camera asta cu tine!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Bună!
‎Nu s-a întâmplat nimic. ‎Tu ce faci? E totul în regulă?
‎Totul e grozav. ‎Pictez natură moartă, cu pere.
‎Te distrezi? Ce face fiul tău?
‎Rău, foarte rău.
‎Mi se rupe sufletul să-l văd așa.
‎Are nevoie de timp.
‎Da, dar…
‎Nu se poate relaxa, nu se poate bucura ‎de toate lucrurile astea.
‎Nu-ți poți imagina cât de frumos e aici.
‎Ángel, mi-aș dori ‎să fi venit aici când eram tineri.
‎Ascultă, tu…
‎te gândești vreodată la noi?
‎Ce vrei să spui?
‎Dacă te gândești la noi când eram tineri, ‎înainte să ne căsătorim.
‎Da, mult.
‎- Ești cu mine sau cu perele? ‎- O să se ducă lumina.
‎Bine, pa!
‎Pere!
‎Ce idiot!
‎Un daiquiri.
‎- Două daiquiri. ‎- Doamne! Ce m-am speriat!
‎Bonsoir, ‎Mari Carmen.
‎- Ce mai faci? ‎- Bine. Tu?
‎- Bine. Da. ‎- Bun.
‎Unde e soțul tău?
‎Acasă.
‎Nu acasă, în cameră.
‎Pictează.
‎Da. Dumneavoastră?
‎Nu mă lua cu dumneavoastră!
‎Scuze.
‎Ești singur sau cu soția?
‎Nu e nicio soție.
‎- Nu? ‎- Se satură de mine.
‎Mă îndoiesc.
‎- De ce? ‎- N-am spus nimic.
‎Sunt aici ca să lucrez.
‎Sunt fotograf.
‎- Fotograf? ‎- Da.
‎Îmi place! Ce frumos!
‎Poftim?
‎Îmi place mult cerul ăsta.
‎Ce stele mari, nu?
‎E o lume foarte frumoasă.
‎Nu trebuie să o ratăm.
‎Ce?
‎Adică „noroc”.
‎Noroc!
‎Se numește „toast”.
‎Toast. Pentru viață.
‎Mă tem că ne dau afară.
‎- Deja? Dar e devreme. ‎- Da.
‎Ce păcat! La cât de bun e ăsta…
‎Revin într-o secundă.
‎Nu-mi vorbi în creolă!
‎Știi că mă derutez.
‎Costum de scufundare, gândește!
‎Delfini.
‎Tiroliană.
‎- Problemele… ‎- Bună!
‎Ia te uită, regele papaiei! V-ați distrat?
‎- Foarte mult. ‎- Da?
‎Ați văzut-o pe doamna ‎care călătorește cu mine?
‎Pe soția ta?
‎- Da. ‎- N-am văzut-o.
‎Dar tocmai a venit o fată foarte drăguță
‎care întreba de tine. Uite-o!
‎E ghida noastră din excursie.
‎N-am spus nimic.
‎Doamne ferește! Nu e treaba mea.
‎Poți să vii o clipă, te rog?
‎Vino aici o clipă.
‎Știi de ce lucrez ‎la recepția acestui hotel?
‎Nu.
‎Acum câțiva ani, am venit pe insulă ‎și m-am amorezat de un tip.
‎A fost foarte plăcut, ‎așa că l-am luat la Cornellà cu mine.
‎Ei bine, șase luni mai târziu,
‎mi-a ruinat întreaga familie.
‎Toți am fost afectați.
‎- Îngrozitor. ‎- Viața e o mizerie.
‎Trebuie să lucrez aici, la recepție,
‎ca să-mi plătesc ipoteca la apartamentul ‎de acasă în care el trăiește ca un prinț.
‎Uneori mă întreb: ‎„Cum te-ai putut îndrăgosti, Montse?”
‎N-am fost eu.
‎Jur că n-am fost eu.
‎A fost insula asta.
‎E deosebită.
‎Are o energie ciudată.
‎Totul e vibrant aici.
‎Te face…
‎să vrei să cunoști oameni.
‎Îți jur.
‎De fiecare dată când mă gândesc la ea,
‎îmi vine să o fac praf și pulbere.
‎Împreună cu tipul care mi-a distrus viața.
‎Ai înțeles?
‎După cum spuneam, ‎sunteți un cuplu foarte drăguț.
‎Putem face multe fotografii.
‎Pot să plec?
‎Desigur! ‎Toate astea sunt pentru plăcerea dv.
‎Distracție plăcută!
‎Cum doriți.
‎Joel, Monica, încântată. ‎Faceți dragoste, distrați-vă!
‎Au revoir.
‎Bine…
‎Sara!
‎José Luis, ce mai faci?
‎Îți mulțumesc.
‎- Pentru ce? ‎- Nu m-ai reclamat.
‎- A fost vina noastră. ‎- Nu, a fost vina mea.
‎Când am observat că lipseați, ‎erați deja la barul greșit.
‎Nu. Noi ne-am rătăcit.
‎Apoi ne-am făcut de râs. Nu-ți face griji.
‎O putem face din nou oricând.
‎- Bine? ‎- Bine.
‎Bine.
‎Ideea e că eu…
‎- Sper că nu ai băut apă de la robinet. ‎- Nu.
‎Toată lumea știe că nu e bună. ‎Mereu din sticlă.
‎Oriunde mergi. ‎În New York, în Los Angeles, în fiorduri…
‎Ai fost în fiorduri?
‎- Da, sunt jalnice. ‎- Serios?
‎N-am fost niciodată acolo, ‎dar… îmi plac fiordurile.
‎Îmi plac.
‎Bine.
‎Mă bucur să știu că-ți place ceva.
‎Da…
‎Eu rămân aici.
‎Tu rămâi sau pleci?
‎- Tocmai plecam. ‎- Bine.
‎- Sigur ești bine? ‎- Da.
‎Bine. La revedere!
‎- Bine. Pe curând! ‎- Pe curând!
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Pa!
‎Numărul meu e la recepție.
‎Bună!
‎Ce faceți aici?
‎Ce fac aici?
‎Mă credeți proastă?
‎Știu exact ce se întâmplă.
‎Bine. Intru la baie. Vorbim apoi.
‎Nu. Vorbim acum.
‎Nu sunteți un cuplu normal.
‎Bine, ne-ați prins. ‎Chiar trebuie să intru.
‎Sunteți un cuplu deschis.
‎Doi se dezmiardă, ‎unul privește, trei fac dragoste.
‎Nu mă mai surprinde nimic.
‎Dacă ai ști câte ciudățenii am văzut aici…
‎Stai!
‎Vrei un masaj?
‎Ce?
‎Ai grijă!
‎- Ce frumos! ‎- Da, e frumos.
‎Îmi place.
‎A sosit cineva!
‎Ești sigur că putem intra aici?
‎Desigur. Suntem oaspeții lui.
‎- Bine. ‎- Mergem?
‎Uită-te acolo!
‎- Drăguță, nu? ‎- Superbă!
‎- Bună, Mari Carmen! ‎- Mulțumesc.
‎Dumnezeule mare! ‎N-am mai fost la o petrecere de secole.
‎Nu s-au schimbat prea multe, să știi.
‎Eu m-am schimbat.
‎Ce spui?
‎Arăți fabulos.
‎O să iau un daiquiri.
‎Te-am tot căutat. Nu dădeam de tine.
‎- Poftim. ‎- Nu fumez.
‎Nici eu.
‎Atunci?
‎Nu e tutun.
‎- Aoleu! ‎- Nu-ți face griji. E foarte bună.
‎O vând chiar și la piață.
‎- Nu, eu… ‎- Poftim.
‎Nu m-am atins niciodată de droguri.
‎Dar nu e un drog. E doar puțină iarbă.
‎Se numește Smaraldul Verde.
‎- Serios? ‎- E locală.
‎- Încearcă. ‎- Nu pot, serios.
‎- Mi-e foarte jenă. ‎- Mari Carmen.
‎Ești pe o insulă.
‎În mijlocul oceanului.
‎Nu te cunoaște nimeni aici.
‎Bucură-te!
‎Bine.
‎Nu știu.
‎Să vedem…
‎Poate nu e cheia potrivită?
‎Cine a încuiat ușa?
‎- Mari Carmen. ‎- Deschide! Domnișoară, deschide ușa!
‎Eu sunt.
‎Bună!
‎Am vânat colacul ăsta. Uite!
‎Văd.
‎Îl vrei? Ține-l!
‎E numai al tău.
‎Am vrut doar să mă asigur ‎că ajunge teafără aici.
‎- Nu știu dacă e chiar teafără… ‎- O să pun niște muzică.
‎- Locul ăsta e prea plictisitor. ‎- Grozav.
‎E luna ei de miere. ‎Puțină distracție nu strică nimănui.
‎Scuze, cine sunteți?
‎E Armando, un prieten de-al meu.
‎Încântat.
‎La fel.
‎Mulțumesc.
‎- Cu plăcere. ‎- Noapte bună! Pe curând!
‎- Ce? ‎- Ce?
‎Unde ai fost?
‎Pe afară.
‎În afara hotelului?
‎Serios? Poate fi periculos.
‎Uită-te la băiețelul meu! ‎Își face griji pentru mămica lui.
‎Spune-mi ce ai băut.
‎Nimic.
‎Pe naiba! Vino să te miros.
‎Miroși a marijuana.
‎Ai fumat?
‎Ai 15 ani?
‎- Treci în pat! ‎- Aoleu!
‎- La culcare! ‎- Bine.
‎Bine, mă duc la culcare.
‎Încetează! Haide!
‎Mă bucur că te-ai distrat ‎cu un bărbat necunoscut.
‎Se cheamă Armando și e fotograf.
‎- Nu-mi pasă ce e. ‎- Sincer…
‎Poate că eu sunt enervantă, dar tu, fiule…
‎ești tare plictisitor.
‎Nu e de mirare că Teresa te-a părăsit.
‎Doamne!
‎Ești așa…
‎O să fac pe mine.
‎Am făcut pipi în chiloți.
‎Bună! Sunt Teresa. Momentan, ‎sunt ocupată și nu pot să-ți răspund.
‎Te sun eu înapoi. Pa!
‎Așadar?
‎Ești mahmură?
‎Nopți vesele, dimineți triste.
‎- Daiquiri. ‎- Daiquiri.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Pa!
‎- Calvin. ‎- Bună, Mari Carmen!
‎Ce-ți mai face dermatita?
‎Pielea de pe cot.
‎Arată rău.
‎Stai să-ți dau crema asta. ‎Foarte bună, de la Mercadona.
‎Aici, Mercadon? Nu?
‎Mercadon?
‎Nu contează. Ține!
‎- Pentru tine. ‎- Mulțumesc.
‎Te dai acolo și o să vezi.
‎Mulțumesc.
‎Azi-noapte…
‎Mari Carmen!
‎Bună!
‎- Îmi povestești despre noaptea trecută? ‎- Aș vrea, dar nu-mi amintesc nimic.
‎Nimic!
‎- N-ar trebui să ieși singură. ‎- Chiar îmi spui asta acum?
‎Nu, adică…
‎Data viitoare când ieși, ‎nu trebuie să ieși singură.
‎Nu te înțeleg.
‎Ai dreptate.
‎O să-mi prindă bine să fac lucruri.
‎Iartă-mă, dar nu…
‎Nu înțeleg prea bine ce vrei să spui.
‎Ajută-mă să mă distrez ca tine!
‎- Serios? ‎- Da. Să facem ceva împreună!
‎- Chiar vrei? ‎- Da.
‎Pregătește-te să fii șocat.
‎Deci acum vrei să cumperi droguri?
‎Nu e un drog. E o plantă.
‎Ca salata verde sau andiva.
‎Sau marijuana.
‎Când spui așa, sună prost, dar…
‎O să vezi cât de bine o să te simți.
‎- Cum se cheamă? ‎- Smaraldul Verde.
‎Și se cumpără de aici?
‎Da, de la o tarabă.
‎- Care? Sunt un milion! ‎- Va trebui să întrebăm.
‎Sigur.
‎Nu putem întreba asta.
‎O să ne aresteze ‎ca la‎ Încarcerați în străinătate.
‎- Nu o să ne aresteze. ‎- Nu știu.
‎Trebuie doar să fim atenți.
‎Dumnezeule!
‎Ce e?
‎Uite ce castravete!
‎Ce nebunie!
‎E castravete?
‎Papaia. Ia-o!
‎Nu.
‎Nu vreau papaia.
‎Smarald Verde.
‎Poftim?
‎Spune-i tu.
‎Smarald Verde.
‎Bună dimineața!
‎- Bună! ‎- El e.
‎- Bună dimineața! ‎- Salut, prietene!
‎Smarald Verde?
‎- Lasă-mă să vorbesc eu. ‎- Ai emoții.
‎- Te-ar ajuta să fumezi. ‎- Nu te înțelege. Vorbesc eu.
‎Smarald Verde, vă rog.
‎- Smarald Verde? ‎- Da.
‎Să vedem ce ne aduce.
‎Poate ne aduce niște piersici.
‎Da, asta e! Plătește-l!
‎- Asta e? ‎- Da. Plătește-l!
‎- Pentru tine. Banii. ‎- Mulțumesc.
‎- Gata? ‎- Vrei o chitanță? Haide!
‎- Deci asta e… ‎- Stai puțin.
‎E oregano.
‎- Nu poate fi oregano. ‎- Ba da. Îi știu bine mirosul.
‎- Miroase a oregano, dar nu poate fi. ‎- Îți zic că e.
‎Mă scuzați!
‎Uite-l că vine. S-a prins ‎că ne-a dat oregano din greșeală.
‎Vă place Smaraldul Verde?
‎- Ce întreabă? ‎- Dacă ne place.
‎E grozav pentru pizza.
‎Da.
‎- E bun. ‎- Ne place, da.
‎Pentru pizza, bun.
‎Pizza, bun.
‎Perfect.
‎- Perfect. ‎- Sunteți arestați.
‎Amândoi.
‎POLIȚIA
‎Te simți relaxată?
‎Adevărul e că nu a ieșit prea bine.
‎Știi că putem primi 50 de ani ‎pentru trafic de droguri?
‎Trafic de droguri? Nu exagera!
‎O să plătim o amendă și o să ne elibereze.
‎Deci asta e luna mea de miere.
‎Grozav.
‎Nu mi-ai zis ce s-a întâmplat.
‎- Cu ce? ‎- Cu Teresa.
‎Știi deja. A plecat cu DJ-ul. ‎Ce vrei să-ți mai spun?
‎Așa ceva nu se întâmplă peste noapte. ‎Trebuie să mai fi fost ceva.
‎Vă mergea bine?
‎Așa și așa.
‎Nu ne înțelegeam foarte bine,
‎dar nici nu ne certam.
‎Acum, că mă gândesc, ‎se purta ciudat de ceva timp.
‎Dar și eu, la fel.
‎Așa că am trecut cu vederea. ‎Apoi mi-a venit ideea să ne căsătorim.
‎De ce?
‎Pentru că spunea mereu că abia aștepta.
‎Și tu?
‎Tu voiai?
‎Mi-era indiferent.
‎Sincer.
‎Dar m-am gândit: „Asta fac cuplurile.”
‎Trec prin etape.
‎Nu poate fi doar distracție tot timpul.
‎Ce? Așa e. Te muți împreună, ‎te căsătorești, faci copii…
‎Așa se dezvoltă relațiile.
‎Nu, fiule.
‎Așa îți ascunzi problemele.
‎Ești psihologă cumva?
‎Nu sunt psihologă.
‎Cu experiența, vine înțelepciunea.
‎Tu și tata nu ați avut mari probleme.
‎Sunteți împreună de secole ‎și totul a mers bine.
‎Tatăl tău…
‎M-a înșelat.
‎Cu cine?
‎Nu. M-a făcut să cred ‎că viața va fi altfel.
‎La început,
‎ieșeam tot timpul, ‎mă plimba cu motocicleta…
‎Am fost în multe locuri.
‎- Mergeam la dans. ‎- Tata dansa?
‎Da, dansa.
‎Nu…
‎Zău, mă ducea la dans.
‎Da…
‎Dar apoi ne-am căsătorit și…
‎S-a terminat.
‎Totul a devenit muncă.
‎Casă,
‎mâncare,
‎somn…
‎Și acum, pictură.
‎Vă rog!
‎Mai încet! Mă ia durerea de cap.
‎Scuze, doamnă.
‎Ce s-a întâmplat între tine și Teresa ‎trebuia să se întâmple.
‎- Ai cheltuit o avere pe nuntă… ‎- Bine zici.
‎Dar ai scăpat de ani de suferință.
‎Aveți dreptul la un apel telefonic.
‎Îl sunăm pe tata?
‎Cu un mediator ca el, ‎o să ne condamne pe viață.
‎Rahat!
‎Ce facem?
‎- Lasă-mă pe mine. ‎- Pe cine o să suni?
‎Un prieten.
‎- Pe tipul cu păr grizonant? ‎- Pe fotograf.
‎Sună-l! Din vina lui suntem aici.
‎Cum…
‎Hotelul… Da.
‎Nu.
‎Da.
‎Alo!
‎Cu Armando, vă rog.
‎Fotograful francez.
‎Poftim?
‎Bine. Mulțumesc. La revedere!
‎Ce?
‎E plecat.
‎Ce facem acum?
‎Nu știu.
‎Nu mai cunosc pe nimeni pe insulă.
‎Cunosc eu.
‎Aventurile Sarei, alo!
‎Bună, Sara! Sunt José Luis.
‎Bună! Ce mai faci?
‎Bine.
‎Binișor.
‎Eu și cu mama am fost arestați.
‎Ce?
‎- Ce ați făcut? ‎- Da.
‎- Am… ‎- Am cumpărat droguri!
‎Mamă, taci, te rog. ‎Am fost să luăm Smarald Verde pentru mama.
‎- Pentru amândoi. ‎- Bine.
‎Ne-ai putea scoate de aici, te rog?
‎Acum duc niște turiști la o activitate.
‎Da, desigur.
‎Avem nevoie de semnătura unui rezident.
‎- Vin acum. ‎- Serios? Mulțumesc.
‎- Mulțumesc. ‎- Îți rămân dator.
‎- José Luis… ‎- Ce?
‎Aveți costume de baie?
‎Nu-mi place! ‎Dacă știam, rămâneam la închisoare!
‎Oprește!
‎Bravo, fiule! Te descurci grozav!
‎E suficient!
‎Oprește!
‎Fără mâini!
‎Spune-i să oprească!
‎- Ce? ‎- Ce?
‎Merge prea repede!
‎- Ce? ‎- Spune-i să oprească!
‎- Zice că mai vrea. ‎- Bine.
‎Viteză maximă, căpitane!
‎A căzut!
‎Unde e?
‎La dracu'!
‎- Dumnezeule! ‎- José Luis!
‎Ești bine?
‎N-am pățit nimic.
‎Totul e perfect.
‎Ce?
‎Două meduze.
‎Nu te panica.
‎A fost…
‎Haide!
‎- Nu pot dansa asta. ‎- Poți. Ai încredere în mine.
‎Vezi?
‎Asta îmi doream de la viața mea.
‎Să călătoresc, să cunosc oameni, ‎să văd lumea.
‎Și de ce n-ai făcut-o?
‎Nu e atât de ușor.
‎Deși am încercat, crede-mă.
‎Când aveam vreo 16 ani,
‎am fugit de acasă.
‎Și unde voiai să mergi?
‎Eu, la Ibiza.
‎- La Ibiza? ‎- Da.
‎Și el, la Pontevedra.
‎Nu mă mir. ‎Tata e înnebunit după fructe de mare, nu?
‎Nu era tata. Era iubitul meu galician.
‎Galician? ‎Ai avut un iubit înainte de tata?
‎Da. Și el a avut o iubită.
‎- De care ne-am despărțit. ‎- De ce n-am știut nimic?
‎Am avut o viață ‎înainte să te cunosc, copile.
‎Îmi imaginez, dar nu mi-ai spus ‎niciodată poveștile astea.
‎Nu știu nimic despre tine.
‎Eu știu totul despre tine.
‎Poftim?
‎M-ai auzit. Un fiu nu poate ține ‎secrete față de mama lui.
‎Nu vorbi prostii, bine?
‎Nu fug de acasă, dar am și eu povești.
‎Și le știu pe toate.
‎Chiar crezi asta?
‎Nu știu mai multe lucruri despre tine ‎decât știi tu despre mine?
‎- Evident că nu. ‎- Punem pariu?
‎Jocul ăsta e despre cine îl cunoaște ‎mai bine pe celălalt.
‎Dacă răspunzi greșit, bei. ‎Dacă nu răspunzi, bei.
‎- Și dacă răspund corect? ‎- Beau eu.
‎Bine.
‎N-o să uiți niciodată ‎cât de beat ai fost azi.
‎Încep cu una simplă. ‎Care a fost prima mea slujbă?
‎E ușor.
‎Informatician, la biroul lui Gerardo.
‎Te plătea prost ‎și jigodia îmi punea mâna pe fund.
‎Corect. Prea ușor.
‎Bine.
‎Care a fost prima mea slujbă?
‎Nu poți să începi cu o întrebare capcană. ‎N-ai lucrat niciodată.
‎Vânzătoare într-o parfumerie.
‎- Haide! ‎- La 17 ani.
‎Bea!
‎Dar nu eram născut atunci. Nu e corect.
‎Dar ai fi putut să mă întrebi, nu? ‎Ca să știi mai multe despre mama ta.
‎Bea!
‎Bine.
‎A fost prea mult.
‎Haide, bea!
‎La dracu'!
‎- Când mi-am pierdut virginitatea? ‎- Când? Sau cu cine?
‎Oricare. Oricum nu știi.
‎E adevărat. E foarte intim.
‎Nu știu…
‎Cu Inés de la trei, când aveai 19 ani,
‎în timp ce eu și tatăl tău ‎eram în vacanță la Salobreña.
‎Cum ai aflat asta?
‎Privindu-ți chipul.
‎Haide, bea!
‎Super. Ai câștigat. Felicitări!
‎Nu, întreabă și tu.
‎- Ce? Când ți-ai pierdut virginitatea? ‎- De exemplu.
‎- Nu cu tata în noaptea nunții. ‎- Nu.
‎Cu galicianul?
‎Nu-ți spun.
‎Poftim!
‎De ce?
‎Uite ce fac.
‎Poftim.
‎Nu.
‎Mamă, nu se poate.
‎Să mergem!
‎- Ascultă-mă! ‎- Ce?
‎- Nu trișa! ‎- Nu trișez.
‎- Ți-am zis sau nu? ‎- Nu știu ce mi-ai zis.
‎Un fiu nu poate ține ‎secrete față de mama lui.
‎- Cum zici tu, dar spune-mi secretul. ‎- Nu ți-l spun. În niciun caz.
‎Dar…
‎E ceva…
‎Știam eu. Ce?
‎Acum șase luni…
‎mi-au găsit un nod la sân.
‎- Mi-a fost foarte frică. ‎- De ce n-ai spus nimic?
‎- N-am vrut să-ți faci griji. ‎- Ai fost singură?
‎Singură, singurică. ‎N-am nevoie de nimeni pentru asta.
‎Ce-au zis?
‎Alarmă falsă.
‎- Sigur? ‎- Absolut.
‎- Tata nu a observat? ‎- Nu.
‎Omul ăla e ca o plantă.
‎Nimeni nu a observat nimic.
‎Nimeni.
‎Îți promit, ‎asta va fi excursia vieții tale.
‎Deja e.
‎José Luis!
‎- Scuzați-mă! ‎- Bună!
‎- Arăți bine.
‎Mai bine decât data trecută, da.
‎- Ești singur? ‎- Nu.
‎Uite cine e cu mine!
‎Uite ce face!
‎Dansează „La cucaracha”.
‎Voi doi mă surprindeți mereu.
‎Vrei?
‎Bine.
‎Încă unul?
‎Nu, am o excursie mâine. ‎Nu vreau să fiu mahmură.
‎Unde mergi?
‎Vrei să vii?
‎Sigur, da.
‎Stai! Mâine? Nu pot.
‎Merg pe fundul mării cu mama. ‎Abia așteaptă.
‎E în regulă.
‎Pe curând, José!
‎Sara!
‎Mama n-o să supere dacă merge singură.
‎Ești sigur?
‎Da, o să înțeleagă.
‎Deci mergem în excursie.
‎Ia-ți dopurile de urechi, ‎să nu faci otită.
‎Ce? Nu, sunt bine.
‎E drăguță, nu?
‎Cine?
‎Sara. Cine altcineva?
‎Da.
‎E drăguță.
‎Ce-ai pățit?
‎Eu? Nimic.
‎Haide…
‎Și Teresa era foarte drăguță.
‎De ce aduci vorba de ea acum?
‎Ia-ți dopurile, altfel le uiți. ‎Și dacă faci otită…
‎Otită…
‎Pa!
‎Cămașa mea roșie?
‎E locul meu preferat de pe insulă.
‎Nu mă mir. E foarte frumos.
‎Te-ai distrat cu mama ta?
‎Și încă cum!
‎Rezistă bine de tot la băutură.
‎Păreți foarte apropiați.
‎Avem momentele noastre.
‎Și părinții tăi?
‎N-am mai vorbit de ceva vreme cu tata.
‎- Serios? Îmi pare rău. ‎- Nu-ți face griji. E un imbecil.
‎Îmi place că te înțelegi cu părinții tăi.
‎Relația mea cu mama e una normală.
‎Ne certăm mult. Dar de când am ajuns aici,
‎am început să mă reconectez cu ea.
‎Înotăm?
‎Da, te rog! Să mergem!
‎FUND DE STICLĂ
‎Nu îndrăzni să te miști, Mari Carmen.
‎Doamne!
‎Ce faci aici?
‎Fundul mării e unul ‎dintre locurile mele preferate.
‎- Da. ‎- Și tu? Ce faci aici?
‎Am câștigat excursia la un concurs.
‎Cu soțul meu.
‎- Și nu a venit cu tine? ‎- Nu.
‎Dar nu am nevoie de nimeni.
‎N-aș fi ratat asta pentru nimic în lume.
‎Așa că iată-mă!
‎Acum stau într-o cameră ‎pentru oaspeți, în Tamarin.
‎Și locuiești singură?
‎Da. De ce?
‎Așa. Pentru că…
‎Mă uimesc oamenii care locuiesc singuri. ‎N-am locuit niciodată singur.
‎- Serios? ‎- Serios.
‎Din casa părinților, ‎m-am mutat cu iubita mea.
‎Te așteaptă cineva în Spania?
‎Nu.
‎Adică… ne-am despărțit recent.
‎Dar nu era important.
‎Nu-mi plac angajamentele.
‎Locul ăsta e uimitor. ‎Ești norocoasă că trăiești aici.
‎Nu e mereu atât de plăcut.
‎În afara sezonului, insula e goală.
‎În timpul sezonului, ‎e plin de turiști care-ți fac avansuri.
‎Sună grozav.
‎Da, îmi place mult.
‎Bărbații pot fi foarte nesuferiți uneori. ‎Vorbesc serios.
‎Tu nu ești.
‎De obicei, mint ca să te agațe.
‎Că nu au iubită, că nu sunt căsătoriți, ‎că au o relație deschisă…
‎Nu mă interesează viața ta! ‎Vrei să facem sex? Să facem sex!
‎Dar de ce au bărbații stupidul obicei
‎de a ascunde lucruri?
‎Nu știu.
‎- Nu e în regulă să minți. ‎- Nu e.
‎Sara…
‎Da?
‎Am ajuns.
‎Mi-a plăcut mult golful.
‎Și bărcuța, și peștii. Mi-a plăcut totul.
‎Să mai mergem acolo.
‎Ce faci mâine?
‎Uite!
‎Mama ta…
‎El cine e?
‎- Armando. L-a cunoscut aici. ‎- Ce ți-am spus despre turiștii mincinoși?
‎Da… Ce mi-ai spus? Nu-mi amintesc.
‎Nu toți profită de ghide.
‎Unii caută femei bogate.
‎Mama ar putea părea multe lucruri, ‎dar nu și o femeie bogată.
‎Gândește-te! ‎O femeie căsătorită cu un bărbat tânăr,
‎care stă în cel mai bun hotel ‎din Mauritius…
‎E bogată.
‎În fine. Ce spuneai?
‎Să facem ceva.
‎Gute Nacht.
‎Jean-Pierre, arată-le camera, te rog.
‎- Bună seara! ‎- Bună seara!
‎- Să vă întreb ceva. ‎- Da?
‎Domnul acela…
‎Îl cunoașteți?
‎Nu vă pot spune.
‎Bine. Puteți atunci să-mi spuneți ‎dacă l-ați mai văzut? E turist?
‎Nu vă pot spune.
‎Ce vreți? Bani?
‎Ce faci?
‎E un bacșiș sau o mită?
‎Ca bacșiș, nu e rău. Ca mită, e de rahat.
‎E o mită.
‎Îmi place să fiu mituită.
‎Oamenii nu mai mituiesc. ‎S-a pierdut obiceiul.
‎Mai demult, o vedetă, al cărei ‎nume nu-l pot divulga, a venit aici.
‎Tocmai se despărțise de Brad Pitt
‎și a venit cu o mulțime de copii…
‎Crezi că a rezervat apartamentul VIP?
‎Nu.
‎A luat apartamentul junior.
‎Copiii stăteau înghesuiți. ‎Îmi părea rău pentru ei.
‎Am vrut să-i spun: ‎„Angelina, te rog, îți permiți…”
‎Cine e?
‎Angelina Jolie. Poftim, am spus-o.
‎Am o gură mare și proastă.
‎Bărbatul acela! Cine e?
‎Nu știu cine e bărbatul acela!
‎Nu e clientul nostru. Nu știu.
‎N-am apucat să-ți spun de ce m-a mituit.
‎Nu-mi mai iese din minte.
‎Ce facem?
‎O spionăm pe mama.
‎Să mergem! Nu are sens. Și m-am înțepat.
‎- Serios? Cu Photoshop? ‎- Da. Vrei?
‎- Bine, dar.… ‎- Bună! Ce mai faceți?
‎Bună! Tu ce mai faci?
‎Aș vrea să vorbesc cu tine, mamă.
‎Mamă?
‎Nu e soțul tău?
‎- Nu, e ceva… ‎- Nu i-ai spus?
‎Nu, sunt fiul ei.
‎Soțul ei e tatăl meu. E în Madrid.
‎- Îți amintești cine e cine, nu? ‎- Perfect.
‎Ne scuzați puțin?
‎Vino!
‎Vin. Scuză-mă!
‎Ce e?
‎Tipul ăsta e un escroc.
‎Tipul ăsta se numește Armando. E un domn.
‎A fost mereu foarte drăguț cu mine ‎de când am venit.
‎Spre deosebire de alții.
‎Nu vezi?
‎Spune-mi de ce acest bărbat, ‎mult mai tânăr,
‎care pare ieșit dintr-o reclamă, ‎ar fi cu cineva ca tine?
‎Cu cineva ca mine?
‎Da, mamă. ‎Chiar trebuie să-ți explic totul?
‎Te înșeli. ‎Eu și mama ta suntem doar prieteni.
‎Vezi?
‎Încetați, nu sunteți oaspete aici.
‎Sigur că nu. Sunt liber-profesionist.
‎Nu-mi pot permite.
‎- Tot cu minciuna cu fotograful… ‎- Nu e o minciună.
‎Mi-a făcut poze frumoase…
‎Și eu pot să fac poze frumoase.
‎Felicitări! Sara, poți să-i spui ‎că sunt escroci pe aici?
‎Da, e adevărat.
‎Vezi?
‎E de ajuns. Da?
‎- Mamă, ești tare naivă! ‎- Ajunge!
‎Te înțeleg perfect. Ești supărat ‎fiindcă ai fost părăsit la altar,
‎dar nu îndrăzni să vorbești așa cu mine!
‎Ai înțeles?
‎Nu-mi vorbi așa!
‎E adevărat?
‎- E ciudat. ‎- Ce e ciudat?
‎Ce e ciudat?
‎Ai fost părăsit la altar? Da sau nu?
‎Da.
‎Sara…
‎Dispari, mincinosule!
‎- Nu pricepi că o fac ca să te protejez? ‎- N-am nevoie de protecția nimănui.
‎- Nu prea pare așa. ‎- Dar cum pare?
‎Pare că îl înșeli pe tata.
‎Dar…
‎sunt adult.
‎Nu mă poți lovi.
‎Nu pot să cred.
‎Stai puțin!
‎Îmi pare rău că te-am lovit mai devreme.
‎E prima dată în viața mea când fac asta.
‎- Uite în ce hal m-ai adus. ‎- Tu crezi că ai fost o mamă grozavă?
‎Știi de ce am plecat de acasă?
‎Ca să pot să fac lucruri singur.
‎Ca să iau decizii fără tine!
‎Ca să nu mai aud: ‎„E bine, dar fă cum îți spune mama ta.”
‎Uite în ce hal m-ai adus!
‎- Eu? ‎- O să negi?
‎Îți amintesc că încă îmi aduci rufele ‎să ți le spăl.
‎Fiindcă mi-o ceri.
‎Nu mă lași să fac nimic.
‎Îți amintești ce rahaturi ‎mi-ai zis când eram copil?
‎„Nu poți merge în tabără.
‎Muntele e plin de tenii ‎care intră în tine și ies prin fund.”
‎„Nu pleci în excursie cu clasa în Maroc.
‎O să te păcălească ‎și o să-ți pună droguri în bagaj.”
‎N-am avut o bicicletă! Ai spus ‎că toți copiii care cad paralizează!
‎N-ai avut bicicletă ‎fiindcă ești neîndemânatic.
‎Din cauza ta, mi-e frică să mă urc ‎pe un colac. M-ai umplut de temeri.
‎Te amesteci mereu.
‎Cum poți fi așa nerecunoscător? ‎Mă amestec mereu?
‎- Ai venit până și în luna mea de miere! ‎- Și asta e tot vina mea? E tot vina mea?
‎Totul e vina mea, nu? Totul e vina mea!
‎A mea și a bietei Teresa!
‎Biata Teresa?
‎Ieri era o jigodie, acum e „biata Teresa”.
‎Te-ai întrebat de ce te părăsesc toate?
‎Nu, spune-mi tu. ‎Văd că ai o teorie. Te ascult.
‎Nu vrei o iubită!
‎Vrei o mamă!
‎Ce tot spui?
‎Se satură de tine.
‎Nu sunt dispuse ‎să suporte tot ce suport eu.
‎Nu face pe victima!
‎Mă dau peste cap pentru tine… ‎Și ce-mi oferi în schimb?
‎Ce aș putea să-ți ofer?
‎Exact! Nu-mi oferi nimic!
‎- Îi oferi totul primei care apare. ‎- Ce?
‎Te îndrăgostești de orice fată.
‎- Sigur că nu. ‎- Sara, Teresa, Inés…
‎- Cea din Canare… ‎- Yaiza?
‎- Ți-a stricat facultatea. ‎- Nu mi-a stricat nimic.
‎- Da. Și ea te-a părăsit. ‎- Nu e adevărat. A fost reciproc.
‎Doamne, ce tâmpit ești!
‎Cauți mereu o iubită nouă
‎pentru că ești un laș ‎care nu poate trăi singur.
‎Asta e problema ta.
‎Și tu ești perfectă, nu? ‎N-ai greșit niciodată.
‎Nu mă face să vorbesc.
‎Ai vorbit deja destul.
‎E de ajuns.
‎Mi-am dorit doar puțină distracție.
‎Știi ce e aia?
‎Eu nu știu.
‎Am uitat după ce m-am căsătorit.
‎Și dacă cineva mă face să simt ‎că viața mea înseamnă mai mult
‎decât să mă ocup de un soț care mă ignoră ‎și un fiu care nu mă respectă,
‎nu trebuie să mă culc cu el.
‎VĂ APELEAZĂ ÁNGEL
‎Bună!
‎Pot?
‎Sigur că da. Intră!
‎Eu…
‎Îmi fac bagajele.
‎De ce mi-ai spus că e soțul tău?
‎Ca să știi că sunt căsătorită.
‎Și ca să-mi fie clar ‎că nu poate fi nimic între noi.
‎Sau ca să-mi fie mie clar.
‎Pleci?
‎Mâine.
‎Ultima noapte în paradis.
‎O poți petrece încuiată în cameră
‎sau bucurându-te ‎de un ultim daiquiri cu mine.
‎Bine. Mă aștepți un minut?
‎- Desigur. ‎- Foarte bine.
‎Arăți uluitor!
‎- Mergem? ‎- Da.
‎La ce oră pleci?
‎Atenție!
‎Ultimul apel pentru nunta Matasa!
‎Nunta Matasa!
‎Toată lumea, la dig!
‎E ultima ocazie
‎pentru iubire!
‎Mulțumesc!
‎CASA CU BĂRCI A SAREI
‎Bună dimineața!
‎E cea mai bună aventură, serios.
‎Sara!
‎Îmi cer scuze că te-am mințit.
‎E vina mea. Pentru că m-am încurcat ‎cu un alt turist mincinos.
‎Ai dreptate.
‎Vreau să-ți spun adevărul.
‎Unu, excursia asta e luna mea de miere.
‎Și doi, da, am fost părăsit la altar.
‎Cum a fost?
‎N-o să-ți spun.
‎- Vreau să-mi spui. ‎- N-o să-ți spun.
‎Ce vrei să-ți spun?
‎Eram la altar cu ea, ‎pe punctul de a spune „da”.
‎A apărut o mașină care a intrat ‎în literele uriașe care scriau „iubire”.
‎Pe mine mă enervau, dar ei îi plăceau.
‎Din mașină a ieșit un tip foarte chipeș.
‎I-a spus Teresei ceva ce n-am înțeles,
‎iar ea a fugit în brațele lui ‎și s-au sărutat în fața mea
‎și a invitaților.
‎Scuze, dar…
‎Stăteam ca un idiot, ‎cu o vestă albastră aleasă de ea.
‎Nu vrei să te căsătorești? Bine.
‎Dar nu-mi face asta, la dracu'!
‎Știi ce e cel mai rău?
‎Știam că nu aveam niciun viitor.
‎Dar în ziua aceea…
‎am crezut.
‎Am crezut că va fi bine cu Teresa.
‎Îmi pare rău.
‎Nu ți-am spus ‎pentru că e cel mai jalnic lucru.
‎Nu-i spui asta unei fete care-ți place.
‎Nu mai contează. Pleci mâine.
‎Și dacă rămân?
‎- Abia m-ai cunoscut. ‎- Și?
‎- Nu e… ‎- Ne plăcem mult.
‎Ne înțelegem bine. Râdem tot timpul.
‎Nu mă așteaptă nimic în Madrid.
‎La dracu'!
‎Mai bine rămân aici, cu tine. Nu?
‎Mi-e foarte clar acum.
‎Ce e?
‎Ai fost părăsit recent la altar. ‎Nu-ți poate fi nimic clar acum.
‎Nu e firesc să vreau să rămân ‎după câteva zile cu tine, nu?
‎Nu.
‎Atunci mama are dreptate.
‎Nu pot fi singur.
‎Nu știu cum.
‎- Știi ce cred eu? ‎- Ce?
‎Că e foarte bine ce spui.
‎Dar vorbești cu fata greșită.
‎- Spune-i asta mamei tale! ‎- Da, m-am prins.
‎Pa!
‎Baftă!
‎Mamă!
‎Tată, eu sunt. O caut pe mama.
‎Știi unde pune terebentina?
‎Ce? Nu știu.
‎Chiar o suni pentru asta?
‎Nu. Dar îți retușez tabloul.
‎Iese fenomenal.
‎Dar nu reușesc să scot ‎sprâncenele Teresei.
‎Nu e vina mea. Era foarte păroasă.
‎Lasă părul Teresei și ascultă-mă bine.
‎Se petrece ceva cu mama.
‎- Mi-a spus că ai înșelat-o. ‎- Eu?
‎Știi cât a trecut de când…
‎Nu vorbesc despre asta. Ascultă!
‎A spus că, la început, ‎înainte să vă căsătoriți…
‎vă distrați mult împreună.
‎Făceați planuri și râdeați.
‎Dar te-ai schimbat brusc.
‎- Da, așa e. ‎- Cum adică „așa e”?
‎Sigur că am păcălit-o. ‎Nu sunt un tip amuzant.
‎Am făcut-o ca să o cuceresc, ‎ca toată lumea.
‎Cum poți să recunoști asta?
‎E o porcărie. Nu-ți dai seama?
‎Nu e. Asta e viața.
‎Nici mama ta nu e o petrecăreață. ‎E plictisitoare.
‎Nu e adevărat.
‎Și eu am crezut asta, dar nu e.
‎Mama…
‎Mama e grozavă.
‎E foarte amuzantă. Serios.
‎Aici, e stăpâna insulei. ‎Toată lumea o place.
‎E foarte simplu.
‎Vrea să se distreze.
‎Și se plictisește cu tine.
‎Trebuie să faci un efort.
‎Altfel, cred că te va părăsi.
‎A zis ea asta?
‎Nu e nevoie.
‎Da.
‎Bine. Pa, tată!
‎Doamnă Montse, e o urgență.
‎- Spune-mi! ‎- Ați văzut-o pe doamna?
‎- Pe soția ta? ‎- Da.
‎Da. A trecut pe aici. ‎Se ducea pe insula noastră privată.
‎- Pe insula privată? ‎- Ești îngrozitor. E nunta Matasa.
‎A trecut pe aici îmbrăcată în alb, ‎cu alte cupluri.
‎Singură?
‎Nu singură.
‎Se întâmplă lucruri ciudate între voi.
‎Tu ești cu altă femeie, ‎iar ea e cu alt bărbat.
‎S-ar putea să vă dau afară din cameră.
‎- Jean-Pierre, e Montse! ‎- Montse?
‎Să nu îndrăznești!
‎La o parte!
‎Iubirea
‎este motorul vieții.
‎Un motor veșnic
‎care ne face să simțim totul.
‎De asta e foarte important
‎să-i spui unei persoane că o iubești.
‎Spuneți-o mai des și lăsați totul în urmă.
‎Pentru că, aici și acum, începe ceva nou.
‎Dragii mei,
‎vreți să vă căsătoriți
‎prin ritualul Matasa
‎și să vă uniți viețile pe veci?
‎Opriți-vă!
‎Mamă!
‎Nu!
‎În niciun caz!
‎Ce face?
‎Mamă!
‎Nu poți!
‎Opriți asta!
‎Mamă, nu!
‎- Nu! ‎- Doamne…
‎Bună!
‎Ce se întâmplă?
‎Nu știu ce se petrece exact, ‎dar nu o face.
‎Tata e un soț jalnic, iar eu, ‎un fiu imbecil, dar asta nu e soluția.
‎N-ar trebui să te căsătorești.
‎Nu mă căsătoresc.
‎- Nu? ‎- Suntem martorii!
‎- Rahat. ‎- Scuze!
‎Gudrun, Bibi, îmi cer scuze.
‎Scuze!
‎Chiar credeai că mă căsătoresc?
‎Cât de idioată mă crezi?
‎Scuze, Bibi și Gu…
‎Oameni buni.
‎Știu că nu ești idioată.
‎Dar ai suficiente motive ‎ca să pleci cu altul.
‎De asta m-am gândit…
‎Și domnul acesta, Armando,
‎te tratează bine.
‎E distractiv, are un păr frumos și…
‎- E un delicvent. ‎- Ce?
‎M-ai auzit.
‎Poftim?
‎Mi-am dat seama când am sunat de la secție ‎și mi-au spus că nu stai la hotel.
‎Desigur. Stau la un complex…
‎Am sunat și la complexul de apartamente. ‎Te caută să le plătești.
‎Am sunat la consulat, le-am dat detaliile. ‎Te caută în trei țări, dragule.
‎Ți-am dat apă la moară ‎pentru că mă distram de minune.
‎Dar ajunge.
‎Și de ce m-ar căuta?
‎Pentru că pui așa ceva ‎în bagajele turiștilor?
‎Doamnă Montse! Avem o problemă aici.
‎Calvin, ce se întâmplă?
‎N-am idee despre ce vorbești, sincer.
‎Sună-ți partenerul din Madrid. ‎A fost arestat.
‎Droguri!
‎Mari Carmen, nu am niciun partener!
‎Chemați poliția!
‎Dă-mi-le!
‎Dă-i drumul!
‎Nu-mi atinge fiul!
‎Ești bine?
‎- Da. ‎- Scumpule?
‎Scuzați-mă! I-ați spus cumva „fiule”?
‎Montse. Bună!
‎Nu sunteți căsătoriți?
‎Am fost păcălită?
‎Adevărul e că…
‎Camera era atât de mare…
‎- E doar pentru proaspăt căsătoriți! ‎- O secundă.
‎Nu suntem căsătoriți. E adevărat.
‎Dar nu există cameră ‎suficient de bună pentru ea.
‎Și vreau să-i mulțumesc.
‎Mi-a fost mereu alături ‎și n-am apreciat-o.
‎N-am privit-o ca pe o femeie, ‎fiindcă e mama mea.
‎Și atât.
‎N-o întreb cum se simte.
‎Ce vrea.
‎Dacă e veselă sau tristă. ‎Nu știu. N-o întreb niciodată.
‎Până acum câteva zile,
‎nu știam ce-i place sau nu.
‎Dar ea e tot lângă mine.
‎Și știu că așa va fi mereu.
‎Nu e soția mea.
‎Dar e femeia vieții mele.
‎Ce frumos!
‎Scuzați-mă!
‎Tu, frumosule, aici!
‎Vino aici, te rog.
‎Am chemat poliția. Te așteaptă la hotel.
‎- E o opțiune. ‎- Da.
‎Altă opțiune e…
‎Tu,
‎eu…
‎și un daiquiri.
‎Luăm bărcuța aceea și plecăm.
‎- O bărcuță? ‎- Da.
‎Nu. La naiba cu barca!
‎Am deja un profitor în Cornellà.
‎N-am nevoie de doi.
‎Calvin! Vino puțin! Unde e Jean-Pierre?
‎Duceți-l pe domnul la hotel. ‎Să nu se piardă pe drum.
‎Bine?
‎- Aveți grijă. ‎- Nu știi ce pierzi.
‎Ba da. Știu foarte bine ce pierd.
‎Nu mă mai păcălesc!
‎- Bun. ‎- În regulă.
‎- Am ajuns. ‎- Da.
‎Hotelul a fost grozav, ‎dar nimic nu se compară cu patul tău.
‎- Bienvenue! ‎- Ce l-a apucat?
‎Dragule, am ajuns.
‎- Pentru tine. ‎- Ce e asta?
‎Sunt minunate. Mulțumesc.
‎- Și… ‎- Ce e asta?
‎Două bilete la Paris.
‎Plecăm într-o oră, dacă vrei.
‎Doamne…
‎Te-ai lovit la cap?
‎Nu poate să-mi lipsească ‎distracția din tinerețe?
‎Îți vine să crezi ce face tatăl tău?
‎Paris?
‎Știi că mereu am vrut să merg la Paris.
‎- Mi-ar plăcea să văd Turnul Eiffel. ‎- Sigur.
‎- Și să mă îndop cu foie gras. ‎- Da.
‎Visul meu e să văd ‎Mona Lisa.
‎Credeam că e să vezi fundul mării.
‎- L-am văzut deja. ‎- Da.
‎Două bilete la Luvru.
‎Fugi și ia-ți valiza!
‎Mergem la Paris!
‎Uită-te la tatăl tău! Nu pot să cred.
‎Păi…
‎Bun.
‎Vei fi bine singur?
‎Nu știu. N-am mai făcut-o.
‎Dar cred că da.
‎Tu vei fi bine însoțită?
‎Nu știu. N-am mai făcut-o.
‎Dar cred că da.
‎Mulțumesc, mamă.
‎Pune-le în apă cu aspirină. ‎Le iau când vin.
‎Bine.
‎Te iubesc.
‎Și eu.
‎Au revoir,‎ fiule!
‎Scumpule, ai ajuns acasă?
‎Cred că ai frigiderul gol.
‎Treci pe la noi. ‎Avem o mulțime de friptură cu foie gras.
‎Te pup, scumpule.
‎REZERVAȚI-VĂ ZIUA
‎IUBIRE
‎PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
‎SPRE PLAJĂ
‎PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
‎NU RENUNȚA NICIODATĂ
‎MAMA
‎TRĂIEȘTE, RÂDE, IUBEȘTE
‎IUBIREA PLUTEȘTE ÎN AER
‎IUBIRE
‎PLAJA, LOCUL MEU FERICIT
‎Subtitrarea: Florin Rizea