Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Noll...
2, 7, 8, 3, 8, 9, 6, 5, 8, 4.
Reva segel!
Se upp!
-På fyra! -Ett.
Två.
Tre.
-Är vi kvar? -Ja.
Hilma af Klint menar att hennes konst inte är abstrakta föreställningar.
Hon målade det hon såg och det andarna ledde henne att måla.
Ni har besök av en kvinna. Hilma.
-Hon är visst er syster. -Åh nej!
Vad vill hon?
Hon sa något om att bygga ett tempel.
-Hennes jäkla tempel... -Hon har en ritning att visa.
-Vem är hon? -Häxan Hilma.
Hälsa att jag är död.
Herr af Klint sover. Han mår inte så bra.
Jag beklagar.
Nej. Nej.
Jag bränner dem. Det var väl det du ville?
Ett, två, tre...
...fyra, fem, sex-
-sju, åtta, nio, tio, elva...
98, 99, 100.
Är du beredd? Nu kommer jag!
Hilma?
-Var var du? -Jag gömde mig där uppe.
-Du skrämde mig. -Jag såg dig hela tiden.
-Hermina? Ser du något? -Nej.
Vänta.
Jag vill hem.
Forskare kan inte gå hem. Vi måste ha tålamod.
Jag är hungrig. Jag vill inte vara forskare längre.
Vad har du hittat?
Hilma! Titta på formen.
Det är en spiral.
-Den är från stenåldern. -Så vacker.
-Säkert. -Ja.
Hilma!
Hej.
Det är ett skelett.
-Varför gräver de upp det? -De vill studera det.
De är också forskare.
Hur vet du att det var en hon, Hermina?
Det syntes. På skelettet.
Det är omöjligt.
Det var en stenålderssoldat. En hon.
-Ta lite lingon. -Tack.
-Mina teckningar. -Försiktigt.
-Fåglar! -Hermina.
-Jag vill studera fåglarna. -Ja, och alla djuren.
Och blommor, växter...
Man kan inte se könet på ett skelett. Absurt!
-Absurt? -Var inte så säker.
Det är inte vetenskapligt.
-Hilma? -Jag är här.
Var på kartan är vi?
Här någonstans.
-Titta på siffrorna. -Ja. Han mätte allt.
Farfar var också forskare.
35.
18.
Han seglade jorden runt.
27...
För att mäta djupet.
Så att fartygen inte skulle sjunka.
Just det.
En famn...
...två famnar, tre famnar.
13 famnar, 14 famnar, 15 famnar.
-Hur djupt kan det bli? -Djupt.
En dag gör vi en egen karta.
-Över allt. -Allt i världen.
-Och allt annat också. -För vi är forskare.
98, 99, 100.
Är du beredd? Nu kommer jag!
Du är för snabb!
Varför hostar du?
-Hur mår hon? -Gå inte in.
-Varför inte? -Hon måste vila.
Varför?
Har febern gått ner?
Hilma! Hilma!
-Nej! -Jag måste gå in.
-Nej. -Snälla.
Hilma...
Nej.
Berätta var du är, Hermina.
Och helt plötsligt blev det alldeles mörkt.
Och det började blåsa kraftigt.
Helt utan förvarning befann vi oss mitt i ett fruktansvärt oväder.
Jag vill studera världen och se hur allt hänger ihop.
Har du intresse för annat än blommor?
Matematik, geometri, biologi, astronomi.
Far har lärt mig allt.
Konsterna, då?
Konst...
Det är ett redskap i min forskning.
Redskap?
Ja.
-Vi ska göra en karta över allt. -Vi?
Jag måste lära mig att måla.
De här är mycket dekorativa, men...
-De är studier. -Av vad?
De är inte dekoration.
-Ursäkta, men vart är ni på väg? -Till Konstakademien.
För målare? Kvinnornas ingång är där borta.
Ni gick visst fel.
Vi har haft några duktiga kvinnliga målare-
-sedan vi började låta kvinnor delta. Riktigt konstnärliga verk.
Det här är från i fjol.
Det syns inte att en kvinna målat den.
Nej.
Ser du det?
Lärarens favorit.
Såg du det?
Han kommer...
Rita det du ser. Era fantasier intresserar inte.
Mina fantasier? Finns inte det där på riktigt?
Följ med, fröken Klint.
Vad vill Hilma lära sig här?
Jag vill förstå livets hemligheter.
Och allt annat.
-Anna. -Angenämt. Hilma.
Jag ska prova en ny klänning. Följer du med?
Det är på Kammakargatan. Hitåt, tror jag.
Nej, enbart för kvinnor. Använd huvudentrén, unge man.
Nåväl. Varsågod och stig på.
Så fånigt!
Jag har mina knep med sånt här. Den här passar säsongen.
Ursäkta.
Vad säger du, Hilma? Vacker, va? Se hur den faller.
Tack så mycket! Jag älskar den.
-Ta en. -Tack.
Vi ger ut dem en gång i månaden.
Här! Vill du ha en?
Min syster Mathilda är redaktör.
-Vår tidskrift. -Tack.
Den handlar om spiritism. Cornelia ritar och jag skriver.
-Du har inte sagt att du är konstnär. -Duktig också.
-Inte som du. -Hilma är också fantastisk.
-Vi studerar tillsammans. -Jaså? Jag avundas er.
"Anden lever vidare genom tid och plats."
"All materia har ett medvetande."
"All materia har liv."
"Allt liv återföds."
I dag, när kristendomen ifrågasätts och undergrävs...
...kan vi lita på andarnas närvaro.
De omger oss och vill alltid kommunicera med oss.
Det är Sigrid, ett duktigt medium.
Det högre medvetandet är den odödliga delen av oss själva.
Delen som aldrig dör.
Som när vi sover och drömmarna befriar kroppen från sinnet-
-befriar döden anden så att vi kan återfödas på Jorden på nytt.
Vi teosofer ser ingen motsättning mellan vetenskap och religiös tro.
Men det är religionen, alla religioner-
-som förklarar sanningen bakom vårt högre medvetande, det som inte syns.
Jag var död, men kunde se mig själv från ovan när jag låg i sängen.
-Nej! -Såg du det?
Jag liksom svävade och tittade ner på mig själv.
Jag såg hur läkaren gav mig en örfil och försökte väcka mig.
Jag var död, men jag kunde se och höra allt.
Jag befann mig i en annan värld.
-Och jag såg ett starkt ljus. -Ljus?
Det roterade runt mig.
Det är svårt att förklara, för det var övernaturligt.
Hon var inte död. Hon hallucinerade och överlevde.
Hilma! Fröken Cassel är här!
Jag kommer!
-Sigrid. -Hej.
-Hilma. -Angenämt.
Detsamma. Ni har ett vackert hem.
-Anna, Cornelias vän. -Jag vet.
Tack för inbjudan.
Om man lyssnar på drömmen, på alla drömmar-
-utan kunskap är vår värld bara en illusion.
Den är en spiral. Det är det som är lösningen.
Försvinn. Du kommer i kontakt med evigheten.
En ängel är närvarande.
Mod att fokusera på drömmarna.
När andetaget upphör finns en lösning.
Sju trösklar.
Tre är första vågen.
-Jaha... Hejsan. -Oj då!
-Vad håller ni på med? -Jag har berättat om vår sammankomst.
Sammankomst? Är det här en sammankomst?
Hade jag vetat det hade jag tagit med fler vänner.
Raring! Kom.
Har du träffat några pojkar som du tycker om i skolan?
Jag älskar dem. Allihop.
-Victor, efterrätt! -Kommer!
Du ska väl inte måla för evigt?
Ingen vill gifta sig med en flicka som målar hela dagarna.
Jag studerar inte för att bli gift.
Pappa, kom!
-Vi har inte råd att försörja dig. -Jag vet.
Victor!
-Ja. Är det något som står på? -Fråga Mor.
Det är inget som står på.
Du borde strida i stället för att spela fela.
Jag borde finna en make i stället för att studera konst. Eller hur, Mor?
Kan du inte göra sådant som anstår en flicka?
Vad får vi till efterrätt?
Byggnaden är så gammal...
Vår främsta elev, Hilma af Klint.
Du och jag ska dela ateljé!
Herregud! Jag trodde att jag skulle tvingas bo hos mina föräldrar.
Belle... Vad gör du med blommorna?
-Håll fram dem till din bror. -Nej.
Det är... Belle!
Du älskar din bror väldigt mycket och vill ge honom blommor.
Kan du ta fram blommorna? Så ja.
Håll ner hakan.
En ömhetsbetygelse.
Ta händerna ur fickorna och stå rakt.
-Ursäkta. -Belle!
Strunt samma, den är redan med.
Hon älskar säkert sin bror, men hon håller undan blommorna.
Föreställ er hur hon håller fram blommorna till sin bror.
Håll fram blommorna! Såja, vackra blommor.
"För att verkligen lära känna världen ska du blicka djupt in i själen."
"För att verkligen lära känna dig själv"-
-"ska du intressera dig för världen."
-Bra sagt. -Det stämmer ju.
För världen... Och här är den!
Vem har skrivit det?
Rudolf Steiner, en österrikisk filosof.
Han säger att färgerna är naturens och universums själ.
Och genom färgerna får vi budskap från själen.
Det är också bra sagt.
Vi måste ha träffats i ett tidigare liv.
Han är som en själsfrände.
-Jag måste sälja en tavla snart. -Jaså? Varför det?
Jag behöver pengarna.
Farfar gav oss ett adligt namn, men det följde inte med pengar.
För mig är det tvärtom. En ofrälses namn, en massa pengar.
-Pengar har aldrig intresserat mig. -Så säger bara de rika.
Titta.
Fåglarna är så vackra. Ser du?
Jag skulle vilja dö...
Bara en kort stund.
För att se hur det ser ut på andra sidan.
Det låter tveksamt.
Var är den andra sidan? Hur ser det ut där?
Den som har djup i sin själ kan titta på det här och inte bara se vatten.
Den ser Guds skapelse.
Hörde du det, vattnet? Du är Guds skapelse.
Det väckte glädje!
Skynda på!
Jag är ute till havs igen, Hilma.
Mitt hjärta.
Men oroa dig inte för mig. Havet är stilla.
Ja, det är hans dotter Hilma. En mycket märklig flicka.
Hon målar.
Målar.
Tack.
Hilma... Det ordnar sig.
Det är bra övning och bra betalt.
-Hur får du betalt? -Vet inte. Per bild, tror jag.
-Jaså? Hur mycket då? -Vet inte. Massor!
Titta noga på musklerna och rita hur de är fästa i blodådrorna här.
-Det stinker. -Jag sa ju det.
Jag såg in i blodådran.
Oj...
Det är som en ny värld.
-Ta dem. -Nej.
-Jag behöver dem inte. -Tack.
-Ska vi äta lunch? -Givetvis.
Mina damer. Ursäkta att jag stör.
Herr Munch vill bjuda in er till sin utställning. Den invigs i dag.
Gör mig den äran.
Var inte ledsen.
Hon är trygg nu.
Min syster är alltid med mig.
De är alla...med oss.
Det är bra.
Måla alltid på ditt eget sätt.
God afton, alla ni.
Jag heter Amaliel. Tack för att ni öppnar ögonen och ser...
...öronen och hör och hjärtat för att ta emot.
Alla världar är en.
Det gudomliga lever i allt.
Jag har ett mål.
De hemliga världarna ska avslöjas.
Ni har valts ut att dokumentera dem i er konst.
Det osynliga kommer att synas.
Vi ska avslöja vår sanning.
Visa våra hemligheter så att ni kan dokumentera dem.
Den världen är obekant för er...
...men den finns inom oss alla.
Jag såg det.
Alla vi är ett.
-Jag såg det. -Såg du dem?
-Vad menar du? -Jag förstår inte.
Vi ska måla osynliga världar.
-Vi kan förlora vår själ. -Cornelia...
Självklart medför det risker.
Ja, det är riskabelt! Ernst Josephson har blivit galen.
Han var redan galen. Han är man.
Han har signerat sina verk med döda konstnärers namn.
-Så ska inte vi göra. -Det är farligt!
Jag förstår inte. Är vi alla utvalda till uppdraget?
De vill att en målare gör det.
Vi kan väl alla delta, Anna?
-Alla hjälps åt. -Ja, så klart.
Hilma och Anna? Men... Vem har sagt det?
Det var andarna.
-Jag är också målare. -Ja, men...
-Du har inte rätt utbildning. -Jag har inte fått den möjligheten.
Vi är alla utvalda. Det är ett viktigt arbete.
Om det ska lyckas måste alla bidra.
Accepterar ni uppdraget och det hårda arbete som det medför?
Ja.
Vi är redo.
Se upp!
Ni måste förbereda er på uppgiften.
Ni ska förbereda er genom bön-
-och avstå från att äta kött och fet och ohälsosam kost.
Ni ska leva osjälviskt och enkelt.
Be för vän och ovän.
Åh Herre, vägled mig och ge mig styrka.
Fräls mig från frestelsen.
Visa oss Din värld i sanningen såsom Du har skapat den. Amen.
Du måste äta.
Ta reda på sanningen. Ingen religion är ädlare än sanningen.
Slut en pakt mellan er fem. Ni förstår när verken kan visas upp.
Vad sa jag?
Mycket.
Jag är så trött.
Jag orkar inte längre. Jag är för trött nu.
Jag vill träffa mina barn.
Sigrid...
Det är ett gudomligt uppdrag, Sigrid. Du har så mycket kraft.
Jag har inget kvar.
Vi ska hjälpa dig, Sigrid.
-Lunch? Jag är hungrig. Är inte du? -Inte särskilt.
Kön är meningslöst.
Gud skapade enbart en själ, som Han sedan delade i två.
Rudolf Steiner beskriver det. Två själar. Man och kvinna.
De dras till varandra för att förenas igen.
Så mannen dras till kvinnan.
-Och kvinnan dras till mannen? -Ja.
Den tvådelade kraften för dem samman. Och den ska vi utnyttja.
-Den tvådelade kraften? -Det är en kreativ kraft.
Längtan efter förening.
-Vi kan använda det i våra målningar. -Som du gör när du stjäl potatis?
Ja.
Jag har mannens kraft och du kvinnans.
Jag vill ha mannens styrka och vishet.
-Ja, säkert. -Det är sant.
Du har kvinnans styrka och värme.
-Har jag? -Ja.
Värme?
Vi är som...hake och hyska.
-Hoppas det. -En perfekt hake och hyska.
Kom.
Du är mannen, det ska vara tvärtom. Du ska haka i mig.
Det kvittar vem som är vem, bara jag får vara mannen.
Är den...är den klar?
Ja, den är klar.
Så egendomlig.
Jag målade den inte själv.
-Vad menar du? -Det gjorde du visst.
Du har målat den.
Jag höll i penseln, men jag målade den inte själv.
Men...jag vet inte.
Den är förtjusande.
Det var andarna.
Andarna.
Hilma!
Så fantastiskt.
Alla måste få veta. Alla!
Vi måste uppföra ett tempel till vår konst.
Ett tempel där man kan dyrka Herrens konst.
Ett tempel som inspirerar kommande generationer.
Hur kom du på det?
Jag såg det. Andarna kom till mig.
Är du redo att visa vad du har gjort?
Här är entrén. Vår konst hänger på väggen och sen...
...stiger man upp till det gudomliga.
-Hilma... -Ja?
Behöver du hjälp?
Jag behöver min tvådelade själ. Den behövs som inspiration.
Jaså?
Vill du vara hake? Så är jag hyska.
-Den är stor. -Det är ett stort tempel.
Så stor är den inte.
Okej då.
-Säg att den inte är så stor. -Hilma...
-Hilma! -Säg det.
-Släpp mig! -Säg det.
-Släpp! -Säg det.
-Vad gör du? Släpp! -Säg det.
Den är inte...
-Hade ni beställt ägg? -Släpp nu!
Hilma...
Tack.
Vad är det?
Ja, det tror jag.
Hon i svart är min faster. Hon är märklig.
Erik!
Sluta.
Kom hit.
-Jag vill titta på tavlorna. -De är inget att se.
-Varför får jag inte titta? -Varför vill du det?
För att hon är häxa.
-När får vi se vad ni gör? -Inte än. Det är inte klart.
Jag ser ändå inte vad det är.
Berätta, Anna. Vad är det ni gör?
Vi har ju fått ett uppdrag, som tant vet.
Jag vet.
Och vi får instruktioner. Eller Hilma får det.
Och visst går det bra,
men ibland är det svårt att förstå vart det ska leda.
Vad...?
Det är svårt att förstå vad det ska stå för.
Ser ni inte vad ni målar?
Jag menar vad de betyder. Tavlorna alltså.
-Ska vi inte tala sanning? -Att vi inte vet vad vi sysslar med?
-Jag fick ett uppdrag av andarna... -Du? Gör vi inte det här tillsammans?
-Som hake och hyska! -Jo, vi gjorde det.
-Men du har väl gett upp? -Jag ser bara inte samma sak som du.
Och varför målar vi om vi inte får visa våra tavlor?
Jag vill visa mina verk.
Varför döljer vi dem hela tiden? Vad väntar vi på?
Anna!
Forskare presenterar inte sina resultat förrän studien är klar.
Jag är inte klar.
De måste hänga tillsammans som en. Tavlorna.
De utgör en del av en karta över en värld.
Varför är du så rädd för att visa dem?
Jag är inte rädd.
Den här hör till serien De tio största.
Ursäkta.
Hej. Du kan lägga dem där borta. Tack.
Ursäkta.
De föreställer livets kretslopp från barndom till ålderdom.
-Hilma? -Det här är Mannaåldern.
-Ja? -Får jag fråga en sak?
-Stämmer den gula färgen? -Det ser ut som solen!
Vad tycker ni?
Vi ska ha utställning om ett par veckor.
Nu får du äntligen se dem!
Så spännande.
Det här är från De tio största. Det är Mannaåldern och...
Vänta.
Vad tycks?
Så vackert.
Förtjusande, Hilma.
Hilma?
Hilma...
Nummer sex, tack.
Ser du något?
Jag ser ett huvud. Jag tror att det är läkaren.
Det stämmer.
Nummer fem, tack.
Ljus! Jag är i Himlen!
-Jag tar hand om det. -Jag kan betala den här gången.
Det här blir er nya skrivmaskin.
Ska jag fråga om vi kan anställa henne?
Hon verkar rar.
-Tack. -Tack.
"Svensken Oscar Swahn tog guld"-
-"i enkelskott mot löpande hjort under OS i London..."
-Hon är väldigt vänlig. -Jag har inte råd, det vet du.
Jag tar hand om det.
"Greta Johansson gjorde också debut i går..."
Galleristerna var dårar. De förstår bara inte.
Jag kan hyra en utställningslokal tvärs över gatan.
Tack.
"Den österrikiske filosofen Rudolf Steiner-
-ska besöka Stockholm nästa vecka."
"Han ska tala på Kungliga biblioteket..."
Steiner... Min själsfrände kommer till Stockholm.
Han kommer att förstå.
-Vad heter "själsfrände" på tyska? -Seelenverwandter .
-Seelenverwandter. -Seelenverwandter.
-Just det. -Seelenverwandter .
Seelenverwandter.
Vi kommer att få veta sanningen om vår existens-
-och våra okända dimensioner.
Allt är möjligt, för människans kunskap känner inga gränser.
Tack.
-Ursäkta mig... -Dr Steiner!
En autograf?
God dag.
Signera min bok.
Ta hand om mor.
Min vän talar tyska.
Hilma har skickat brev till dr Steiner.
Ja, jag ska läsa det.
Jag beundrar er.
Nu måste vi ge oss av.
Jag har sett det ni ser. Jag vet vad ni beskriver.
Konsten är evig. Dess form förändras.
Dr Steiner! Kan ni signera...?
-Det är sant. -Ni har skrivit det.
Hilma vill gärna att ni kommer till hennes ateljé och tittar på tavlorna.
Målar ni? Det gör jag gärna.
Imponerande.
-Har ni målat dem själv? -Ja.
Underbara färger.
Jag ska ha utställning här i Stockholm om en månad.
-Vad föreställer bilderna? -Han undrar vad de föreställer.
Jag vet inte. Jag hoppades att dr Steiner kunde förklara det.
Det här är Mannaåldern.
-Vad inspirerar er, fröken Klint? -Vad som inspirerar mig?
Jag inspireras av de höga mästarna. Andarna som gav mig uppdraget.
Och min syster Hermina.
Ni förstår... Gudomliga saker sker när man sätter egot åt sidan-
-och gör plats för något annat.
Eller någon annan.
Gudomliga saker sker när vi glömmer oss själva.
Hitåt.
Jag har varit andarnas redskap.
Jag målade enligt deras instruktioner.
Så fröken Klint är inte själv kreativt ansvarig?
Han frågar om du inte är kreativt ansvarig.
Jag...lovade de höga mästarna att lyda deras vilja.
-De valde ut mig till uppdraget. -Jag förstår.
Men om konsten inte uppstår i konstnärens själ så berörs jag inte.
När konsten inte har sina rötter i konstnärens själ-
-blir han inte berörd.
Konstnären är den som har det kreativa ansvaret.
Annars kan det knappast kallas konst.
Om konstnären inte är kreativt ansvarig...
...vill han inte kalla det konst.
Men er strävan är beundransvärd.
Om vi inte tror på något bortom oss själva-
-finner vi aldrig styrkan att utvecklas.
Vad sa han?
Om vi inte tror på något bortom oss själva-
-finner vi aldrig styrkan att utvecklas.
Jag förstår inte vad det betyder.
Jag menar att om jag inte förstår er konst så kommer ingen att göra det.
Om jag inte förstår era verk kommer ingen att göra det.
Verkligen ödmjuk.
Hilma!
Mår du bra?
Tack.
Mår du bra?
Vilken fårskalle!
Upp med dig, Hilma! Han är inte värd det här.
-Han förstår sig inte på konst. -En uppblåst besserwisser.
-Han borde inte ha kritiserat dig. -Vad vet han om andarna?
Hilma? Jag kommer med te och rostat bröd.
Här.
Är det marmelad?
-Ja, aprikos. -Min favorit.
Sluta dalta med henne. Hon klarar sig.
Det går inte. Vi kan inte ställa ut tavlorna.
-Ställ in allt. -Allvarligt?
-Du tänker inte klart. -Vi kan inte ställa in nu.
-Allvarligt? -De är avsedda för templet.
-Det kvittar. -Inget annat.
-Hilma... -På grund av en mans åsikt?
Om han inte förstår, gör ingen det.
Det går emot allt vi har stått för i åratal.
Vi måste visa tavlorna för allas vår skull.
Vi har jobbat så länge, vi kan inte bara ge upp.
Det är inte bara dina verk. Vi har alla jobbat med dem.
Cornelia gjorde många av teckningarna.
Andarna har jobbat med dem.
Jag tänker inte visa dem!
-De är så verklighetstrogna. -Tack, så vänligt.
Utmärkta val.
Jag var mer tveksam till de stora tavlorna.
Jag har fått mycket inspiration.
Åh, Hilma...
Jag saknar också de nya.
Tycker du om dem?
Är allt som det ska?
Drick det här.
Går det bra?
-Har du sett Kandinsky? -Han är ryss.
Det är förtjusande. Nonfigurativt.
Studera varje tavla en stund. Kandinsky är helt unik.
Det här är nonfigurativ konst. Det är nytt och hisnande.
Ägna en stund åt varje tavla.
Med sin nonfigurativa konst-
-vill han påverka våra känslor på samma sätt som musiken.
Han vill att vi ska sluta fundera och enbart uppleva...
Där är du ju.
-Kandinsky är den första... -Hilma! Vad är det?
Kom och sätt dig. Ingen fara.
Koncentrera er på hoven-
-och ligamenten som leder upp till muskeln.
Det är fint att bara vara vi två igen.
Jag har saknat det.
Jag kan inte betala för allt du gör.
Jag vill stötta din konst, men inget annat.
Det finns ingen konst att stötta. Jag målar inte längre.
På grund av en gubbstrutt från Tyskland!
Österrike. Och han är min själsfrände.
Jag vill inte stötta dina romantiska intressen.
Mycket fint, mina damer.
Vad menar du?
Tror du inte att jag ser?
Thomasine tar hand om min mor.
Hinner hon det med allt annat som upptar hennes tid?
Håller du av mig?
Eller är jag osynlig som allt annat du målar?
Varför ska jag betala för din besatthet vid andarna?
Jag har aldrig bett om pengar.
Vad är jag skyldig dig?
Hur får jag dig att se det som du är blind för?
-Du försöker inte ens lyfta blicken. -Jag har försökt!
Du med dina berg och solnedgångar! Ser du inget annat?
Inte ett öre mer av mig!
Här kommer ett trappsteg.
-Här? -Ja. Går det bra?
-Välkommen hem, Anna. -Tack. Så roligt att ses igen.
Så fort vi har råd flyttar vi till något större.
-Thomasine! -Ja?
Jag är här.
Vem ska betala för dig?
Tänk inte på det. Jag är här.
Vi har inga pengar. Du vet väl att vi inte har råd med dig?
Tänk inte på det.
Jag beklagar, Thomasine. När ska du återvända till läkarmottagningen?
-Vill du att jag ska göra det? -Givetvis inte.
Jag har funderat. Jag kan själv ta hand om mor.
Jag har tid.
-Var ska de här vara? -I skåpet.
Tack.
Den har du väl inte sett förut?
Den är vacker.
Kära Anna...
Jag är vilsen.
Hur ritar man en karta när man har glömt hur man gör-
-och man inte ser var man är?
Jag vill förstå mig på universum. Jag vill lära känna Gud på riktigt.
Är det för mycket begärt?
Kära Hilma. Det är skönt att vara hemma igen.
Här finns allt jag älskar. Guds skapelse mitt för mina ögon.
Alla kan se den. Jag behöver inte ditt djup för att beskåda den.
Luften här är bra för mig. Min astma är nästan borta.
Jag saknar dig, Hilma.
Det här är vi i vår våg.
Jag målade den i din sommarstuga, men vågade aldrig visa den.
"Herr Tryggve Janson tyckte"-
-"att gifta kvinnor som betalade skatt borde få rätt att rösta."
"Carl Persson i Stallerhult sa emot."
"'Om kvinnorna överger sina plikter för att rösta"-
-"kommer barnen till skada och det uppstår kaos i hemmen.'"
Ursäkta.
"Alfred Ander..."
"...rånaren som dödade Victoria Hellsten med en besman"-
-"avrättades i dag med giljotinen som har importerats från Frankrike."
"Huvudet skildes från kroppen inför förrättarna på Långholmen."
Så fruktansvärt! Kan ni föreställa er det?
Så.
Kära Anna...
-Vad är det? -Jag målar igen.
-En svart svan. -Det är ett mirakel.
-Nej... -En svart svan?
Jag låter andarna leda mig, men nu styr jag själv penseln.
Den här gången ser du nog vad det föreställer.
Thomasine har lovat att stanna så länge vi behöver hjälp.
Och nu behöver vi henne.
Jag jobbar vidare på världskartan. Min syster hjälper mig.
Jag inspireras av henne, av havet-
-och av allt från somrarna på Adelsö i väntan på templet.
Vi försörjer oss på beställningsjobb och porträtt.
"Beden, och eder skall varda givet. Söken, och I skolen finna."
"Klappen, och för eder skall varda upplåtet."
Kära Hilma. Jag är glad att du lyckas försörja dig.
Det är inget fel med att visa upp sin konst och få betalt för det.
Vilken julklapp jag får i år. Vet du vem som kommer till Stockholm?
Nej, inte han igen! Du ska väl inte dit?
Varför är du så besatt vid honom?
Dr Steiner!
Han har skådat Gud. Och han vet sanningen.
Och jag...måste finna den.
Dr Steiner! Välkommen tillbaka till Sverige.
-Minns ni mig? -Givetvis, fröken Klint.
Kan vi talas vid i enrum?
Sedan vi senast träffades har jag målat annorlunda.
Jag samarbetar med andarna och låter dem inte...
...ta över och bestämma.
-Det låter bra, fröken Klint. -Tack.
Får jag visa er mina verk? Jag kan skicka mina miniatyrmålningar.
Sök inte upp honom.
Du vill ha hans erkännande, men det får du aldrig.
-Vilka dumheter. -Han släckte nästan din glöd.
Han vill se vad jag målar.
Så där gör inte en själsfrände.
Jag ska skicka mina miniatyrmålningar.
-Vad tycks? -Spännande.
-Det blir utsikt mot vattnet. -Är det framsidan?
Det här är framsidan.
Jag har ritat en ateljé med flickorna.
Vi bygger den på Munsö, intill Adelsö.
Det blir inte templet, utan en ateljé till mig och flickorna.
Flickorna kommer att bekosta den. Du vill säkert inte bidra.
Så fint. Roligt för er.
Du ser förtjusande ut.
-Får jag se? -Den är inte klar.
-Snälla. -Visa henne.
Visa nu.
Beredd?
Lunch!
Hejsan!
Det är Anna!
Du kom!
Du kom.
Förlåt att det tog sån tid. Jag vet inte varför jag reste.
-Nu är du ju här. -Hej!
-Anna! -Du ser så pigg ut!
Hej, hur är det?
Så kul att se er!
-Vad tycker du? -Det är så vackert!
Då så...
-Tappade ni mig? -Vad är det?
-Jag går och hämtar hjälp. -Ta av halsduken.
-Vi bär in henne. -Backa!
Varför ska hon vara kvar? Hon skulle väl ta hand om din mor?
-Sluta fåna dig. -Tar hon hand om dig nu?
Vad lider du av som kräver ständig vård?
Vad jag lider av?
Jag lider av att bli nedvärderad av dig.
Jag lider av gamla vänner som inte håller det de lovar.
Jag lider för...
Jag lider, men inte du.
Förlåt, Anna.
Jag ville aldrig vara din skyddsling. Det gör mig förlägen.
Jag försörjde dig och din karriär...
Med pengar som du inte hade tjänat ihop.
Jag ville bara bli förstådd.
Tror du ens på andar, Anna?
Det har du väl aldrig gjort? Du spelade med för att komma åt mig.
Förlåt, Anna.
-Förlåt, Anna. -Upp, Thomasine!
-Vart ska du? -Du måste ta hand om Hilma.
Upp! Du måste ta hand om Hilma.
-Upp med dig! -Vad är det frågan om?
Du har gjort henne sjuk!
Upp! Du ska ta hand om henne!
-Rör henne inte. -Släpp mig! Du är sjuk!
-Nu äter vi. -Drick lite vatten, Hilma.
Nej... Nej.
Kära fröken Klint.
Det skulle vara intressant att diskutera er konst närmare.
Vi har tittat på miniatyrmålningarna som ni skickade-
-och vill skulle bli förtjusta om ni ville hälsa på oss här i Schweiz.
"Vi har tittat på miniatyrmålningarna"-
-"och blir förtjusta om ni kommer till Schweiz."
-"Förtjusa." Är du säker? -Ja.
Erfreut. Lyckliga. Glada.
-Glada... -Det kvittar. Han vill träffa dig.
"...där vi har världens centrum för antroposofi."
Passen, tack.
Läs vidare.
Hilma af Klint?
Ja, fotot är gammalt.
Vi har just byggt klart templet.
Nå...
Med de höga mästarnas tillåtelse vill vi donera våra verk till Goetheanum.
Templet som vi har letat efter i så många år.
Det är en ära för mig att ni tackade ja till min inbjudan.
Här finns så många nya verk.
Men ni har väl ändrat stil?
Han undrar om du har ändrat ditt sätt att måla.
Nej.
Hör här... Jag tycker att konst som sätter oss i kontakt med andarna...
...bör var suggestiv och poetisk.
Den borde rikta sig till hjärtat och inte till hjärnan.
Det ni har här...
...är för intellektuellt för oss.
Nå...
Jag tror inte att sån här konst någonsin blir relevant. Jag beklagar.
-Vad säger han? -Han vill inte ha dem.
Vad sa han mer?
Att konst som sätter oss i kontakt med andarna är suggestiv och poetisk-
-och riktar sig till hjärtat. Dina verk är för intellektuella.
Han har inte hjärta att förstå min konst.
Och inte hjärna heller.
Säg det. Säg det till honom.
Först...
Först säger ni att jag inte borde måla med hjälp av andarna.
Nu säger ni att jag inte ska använda hjärnan.
För intellektuellt för att ni inte förstår.
Du måste komma över det. Han är död. Du kan inte göra något åt det.
Vad tror ni, dr Steiner?
Tror ni att människor kommer att uppskatta dem en dag?
Ni är tyst. Så ni vet inte.
Lögnare.
Ni förstod väl allt?
Eller hur?
Varför kan ni inte erkänna det?
Min senaste solnedgång. Det syns inte att en kvinna har målat den.
Eller hur?
Det var alltför längesen, Hilma.
Jag kommer till Stockholm och hälsar på.
Tåget kommer fram på torsdag tio i fem. Kommer du och möter mig?
Jag missade tåget, Hilma.
Jag vet.
Jag vet det.
Jag är här nu. Där du är.
Jag saknar dig, Anna.
Här finns så mycket som jag känner igen.
Tänk att det var det här som krävdes för att jag skulle tro.
På det här sättet kan man gå runt-
-och se de stora verken som hänger tillsammans.
De måste hänga tillsammans. Och på det viset går man inte tillbaka.
Det är som ett spiralformat tempel som sträcker sig mot himlen-
-där man kan komma och tillbe alla religioner.
Konst och naturvetenskap.
Jag har försökt, faster.
Men ingen vill donera pengar till byggnationen.
Jag beklagar.
Anna skulle ha betalat för templet om hon hade levt.
-Och Thomasine... -Faster.
Jag beklagar.
Men ingen...
Ingen förstår det ni ägnar er åt.
Då får du bränna allihop.
Bränn dem!
Ni har besök av en kvinna. Hilma.
-Hon är visst er syster. -Åh nej!
Vad vill hon?
Hon sa något om att bygga ett tempel.
Herr af Klint sover.
Nej, det sa jag väl inte till honom?
Sa jag det? Nej.
Stanna, stanna!
Bränn dem inte! Stanna!
Hermina...
-Var har du varit? -Jag har varit här hela tiden.
-Jag har letat efter dig. -Nu har du hittat mig.
Jag har hittat dig.
Har du bränt dem än?
Mina tavlor. Har du bränt dem?
Nej. Det skulle jag aldrig kunna göra.
Bra.
20 år.
Ge det 20 år.
Vad då, 20 år?
Göm dem.
Tills du hittar mitt tempel.
-20 år. -20 år.
Ett...
...två...
...tre...
...fyra...
...fem, sex, sju-
-åtta, nio...
19...
...20.
20!
Jag ser det. Ljuset.
Det kan inte jämföras med något ljus på jorden.
Hilma af Klint menar att hennes konst inte är abstrakta föreställningar.
Hon målade det hon såg och det andarna ledde henne att måla.
Verken är iakttagelser av andelivet.
Ingen trodde henne så klart. Så hon målade för vår skull. Vi som tror.
För framtiden och för templet som hon föreställde sig.
Är du beredd? Nu kommer jag.
Undertext: Ellinor Larsen TC:subtitling