Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nolla...
2, 7, 8, 3, 8, 9, 8, 6, 5, 8, 4.
Reivatkaa purjeet!
Huuda vaan. - Selvä.
Nelosella! - Yksi. Kaksi. Kolme.
Olemmeko vielä täällä? - Kyllä.
Hilma af Klint sanoo, ettei hänen taiteensa -
ole abstrakteja mielikuvia.
Hän maalasi, mitä hän näki -
ja mitä henget ohjasivat häntä maalaamaan.
Eräs nainen on tullut tapaamaan teitä. Hilma.
Hän on kuulemma sisarenne. - Voi ei.
Mitä hän haluaa?
Hän puhui temppelin rakentamisesta.
Hiton temppeli. - Hän haluaa näyttää piirrosta.
Kuka se on?
Noita-Hilma.
Sano, että olen kuollut.
Hra af Klint nukkuu. Hän on huonovointinen.
Olen pahoillani.
TUKHOLMA 1944
Ei.
Poltan ne. Sitähän sinä halusit, vai mitä?
Yksi, kaksi,
kolme, neljä...
viisi, kuusi, seitsemän,
kahdeksan, yhdeksän,
kymmenen, yksitoista...
98, 99, 100.
Valmis tai et...
täältä tullaan!
Hilma?
Missä olit? - Tuolla ylhäällä. Piilossa.
Säikäytit minut.
Näin sinut koko ajan. - Niinkö?
Hermina?
Näetkö mitään? - En.
Odota.
Haluan mennä kotiin.
Tiedemiesten on oltava kärsivällisiä.
Minun on nälkä.
En halua enää olla tiedemies.
Mitä löysit?
ADELSÖ 1880
Hilma! Katso tuota muotoa.
Se on spiraali.
Se on kivikaudelta. - Se on kaunis.
Sen täytyy olla. - Niinpä.
Hilma!
Hei.
Se on luuranko.
Miksi sitä kaivetaan esiin?
He haluavat tutkia sitä. Hekin ovat tiedemiehiä.
Mistä tiesit sen olevan naispuolinen, Hermina?
Sen näki. - Miten?
Luurangosta.
Tässä. - Se on mahdotonta.
Se oli kivikautinen sotilas ja nainen.
Ottakaa puolukoita. - Kiitos.
Piirrokseni. - Varovasti.
Linnut... - Hermina.
Haluan tutkia lintuja. - Lintuja ja kaikkia eläimiä.
Ja kukkia, kaikkea mikä kasvaa...
Luurangosta ei voi päätellä sukupuolta. Järjetöntä!
Järjetöntäkö? - Älä ole niin varma, Gustaf.
Sehän ei ole tiedettä. Jos sitä ajattelee. Tarkoitan...
Hilma? - Olen täällä.
Missä me olemme kartalla?
MERIKARTTA GUSTAF AF KLINT
Täällä jossakin.
Katso! Numerot. - Niin. Hän mittasi kaiken.
Isoisäkin oli tiedemies.
Kolmekymmentäviisi.
Kahdeksantoista.
Hän seilasi maapallon ympäri.
Kaksikymmentäseitsemän.
Syvyyden mittaamiseen. Kaikkialla.
Jotta laivoihin ei tullut reikiä eivätkä ne uponneet.
Aivan oikein.
Yksi syli.
Kaksi syliä.
Kolme syliä.
Kolmetoista syliä.
Neljätoista syliä.
Viisitoista syliä.
Kuinka syvää voi olla? - Hyvin syvää.
Laadimme oman karttamme jonakin päivänä, Hermina.
Kaikesta.
Kaikesta maailmassa.
Ja kaikesta muustakin.
Koska olemme tiedemiehiä.
98, 99, 100.
Valmis tai et, täältä tullaan!
Olet minulle liian nopea.
Mikä tuo yskä on?
Kuinka hän voi? - Et voi mennä sinne nyt.
Miksi? Anna kun menen... - Hänen pitää levätä.
Miksi?
Onko kuume laskenut?
Hilma!
Älä... - Minun on nähtävä hänet, isä!
Ei. - Ole kiltti.
Hilma.
Ei.
Kerro, missä olet, Hermina.
Sitten yhtäkkiä pimeni...
ja voimakkaat tuulet alkoivat puhaltaa,
joten...
aivan yhtäkkiä -
olimme keskellä raivoavaa myrskyä.
Haluan tutkia maailmaa...
nähdäkseni, miten asiat liittyvät toisiinsa.
Oletko kiinnostunut muista kuin kukista?
Matematiikasta. Geometriasta. Biologiasta.
Astronomiasta. Isäni opetti minulle kaiken.
Entä taide?
Taide...
on työkalu tutkimuksessani.
Työkaluko?
Kyllä.
Teemme kaikesta kartan.
"Me"?
Minun on opittava maalaamaan.
Aivan. Nämä ovat hyvin koristeellisia, pakko sanoa.
Ne ovat tutkielmia. - Niinkö?
Mistä niin? - Aikomus ei ollut koristella.
VIESTEJÄ NÄKYMÄTTÖMÄSTÄ MAAILMASTA
KUNINKAALLINEN TAIDEAKATEMIA
Anteeksi, minne olette matkalla?
Taiteilijoiden tekniseen kouluun.
Maalareiden.
Naisten sisäänkäynti on takapuolella.
Pieni erehdys, neiti.
Meillä on ollut täällä muutama lahjakas naismaalari,
sen jälkeen kun naisten kurssi alkoi pari vuotta sitten.
Hyvin taiteellisia juttuja. Katsokaa tätä viime vuodelta.
Sitä ei erota naisen maalaamaksi. - No ei.
Erotatko sinä?
Opettajan lellikki.
Näitkö tuon?
Hän tulee... - Hän on kaheli.
Piirtäkää, mitä näette.
Emme ole kiinnostuneita fantasioista.
Fantasioistako? Eivätkö nämä ole totta?
Voimmeko puhua hetken?
Mitä Hilma haluaa oppia täällä?
Haluan ymmärtää elämän mysteerit.
Ja kaiken muunkin.
Olen Anna. - Hauska tavata. Hilma.
Sovitan uutta pukua. Haluatko tulla mukaan?
Menen Kammakargatanille. - Missä se on?
Se lienee tännepäin.
Voi ei. Vain naisille.
Käytä etuovea, nuori mies.
Hyvä on.
Mene vaan. Nauti. - Olet naurettava.
Minulla on keinoni.
Paljon näitä asuja. Yksi tälle kaudelle.
Anteeksi.
HENGELLISIÄ KIRJOITUKSIA
Mitä sanot, Hilma? Eikö ole upea?
Se on kaunis. - Ja miten se liikkuu.
Kiitos paljon. - Se on täydellinen.
Rakastan sitä.
Ota yksi. - Kiitos.
Julkaisemme niitä joka kuukausi.
Täällä. Otatko yhden?
Tämä on sisareni Mathilda. Hän on päätoimittaja.
Se on lehtemme. - Kiitos.
Se käsittelee spiritismiä.
Cornelia tekee piirrokset. Minä kirjoitan.
Juuri niin. - Et kertonut olevasi taiteilija.
Ja hän on hyvä. - En ole kaltaisesi taiteilija.
Hilmakin on uskomaton taiteilija.
Hän käy samaa koulua. - Niinkö?
Olen niin kateellinen.
TOTUUDENETSIJÄ
"Henki jää jäljelle läpi ajan ja paikan.
Kaikki materia on tietoista.
Kaikessa materiassa on elämää.
Kaikki elämä syntyy uudelleen."
Nykyään kun kristinuskoa -
kyseenalaistetaan ja heikennetään...
voimme yhä luottaa henkien läsnäoloon.
Ne ympäröivät meitä -
ja ovat aina halukkaita kommunikoimaan kanssamme.
Tuo on Sigrid. Hän on voimakas meedio.
Korkeampi tietoisuus on kuolematon osa meitä.
Osa, joka ei koskaan kuole.
Kuin nukkuessamme -
unemme vapauttavat ruumiimme mielestämme...
kuolema vapauttaa hengen,
jotta voimme syntyä uudelleen ja palata maan päälle.
Me teosofit emme näe ristiriitaa -
tieteen ja uskonnollisen vakaumuksen välillä,
mutta uskonto, kaikki uskonnot...
selittävät totuutta korkeammasta tietoisuudestamme.
Siitä, mitä ei voi nähdä.
Olin kuollut mutta näin itseni yläpuolelta.
Makaamassa sairaalavuoteessa.
Ei! - Näitkö sen?
Katselin itseäni, ja oli kuin olisin kellunut.
Näin lääkärin läpsäyttävän kasvojani yrittäen herättää minut.
Mutta olin kuollut.
Mutta näin ja kuulin kaiken.
Olin toisessa maailmassa.
Ja oli tämä kirkas valo... - Valoko?
joka pyöri ympärilläni.
Sitä on vaikea selittää,
sillä valo oli ainutlaatuinen.
Hän ei edes ollut kuollut.
Hän hallusinoi ja jäi henkiin.
OIVALLUKSIA IHMISSIELUN SALATTUUN ELÄMÄÄN
Nti Cassel on täällä, Hilma.
Tullaan!
Sigrid. - Hei.
Olen Hilma. - Hilma. Ihana tavata.
Ihana tavata. Kotinne on kaunis.
Hei, olen Anna. Cornelian ystävä. - Kuulin tulostanne.
Kiitos kun pyysitte meidät. - Totta kai.
Unelman kuunteleminen.
Kaikkien unelmien.
Ilman tietoa...
tämä valtakunta on vain illuusio.
Se on spiraali. Se on avain.
Katoa.
Äärettömän sipaisu on lähellä.
Enkeli on läsnä.
Rohkeutta keskittyä unelmiin.
Henkäyksen lopussa on avain.
Seitsemän kynnystä.
Kolme on ensimmäinen aalto.
Ja...
No päivää. - Älähän nyt...
Älähän nyt, kulta. Mitä täällä tapahtuu?
Sanoin, että kokoonnumme tänä iltana.
Onko tämä kokoontuminen?
Olisit kertonut aiemmin. Olisin tuonut lisää ystäviä.
Tule tänne, kulta.
Oletko tavannut poikia, joista pidät koulussa?
Rakastan heitä.
Kaikkia heitä.
Jälkiruokaa, Victor! - Tulossa on.
Et kai maalaa ikuisuutta?
Kukaan ei halua naida tyttöä, joka maalaa aina vaan.
En käy koulua päästäkseni naimisiin.
Tule, isä.
Tiedät, ettei meillä ole varaa huolehtia sinusta.
Tiedän.
Victor!
Niin. Mikä hätänä?
Kysy äidiltä. - Minulla ei ole ongelmaa.
Menisit sotaan sen sijaan, että soitat viulua.
Minun tulisi löytää aviomies eikä käydä koulua.
Eikö niin, äiti?
Voisitko kerrankin tehdä jotakin tyttömäistä?
Mitä on jälkiruoaksi?
Kun miettii, kuinka vanha tämä rakennus on...
Meidän arvostetuin opiskelijamme.
Hilma af Klint. Ole hyvä.
Kuulin juuri! Me kaksi jaamme ateljeen.
Voi sentään. En tiennyt, mitä aion tehdä.
Luulin, että minun on asuttava vanhempieni kanssa.
Mitä teet kukkien kanssa, Belle?
Ojennatko ne veljellesi? - En.
Ei, tämä on... Belle!
Muista, että rakastat kovasti veljeäsi.
Ja haluat antaa hänelle kukkia.
Saammeko kukkia? Siinä.
Laske leukaasi hieman.
Rakkauden osoitus.
Kädet pois taskuista ja seiso suorana.
Anteeksi. - Ole hyvä, Belle.
Ei hätää. Anna sen olla. Piirsin sen jo.
Hän rakastaa veljeään, mutta kukat ovat selän takana.
Maalaan vain sen, mitä näen.
Jos voit kuvitella, että kukat ojennetaan hänen veljelleen...
Kukat eteen. Noin. Kauniita kukkia.
"Jotta opit tuntemaan maailman...
katso syvälle omaan sieluusi.
Ja jotta opit tuntemaan itsesi...
kiinnostu maailmasta."
Tuo on hyvä. - Siinä on järkeä.
"Maailmasta..."
Ja tässä se on.
Kuka se kirjoitti? - Rudolf Steiner.
Itävaltalainen filosofi.
Hän sanoo, että väri on luonnon ja universumin sielu.
Ja värien läpi saamme viestejä sielusta.
Sekin on hyvä.
Olen kai tavannut miehen aiemmassa elämässä.
Hän on sielunkumppanini.
Minun on pian myytävä taulu.
Niinkö? Miksi? - Tarvitsen rahaa.
Isoisä antoi jalon nimen mutta...
mutta raha ei tullut sen kanssa.
Olen päinvastainen.
Yleinen nimi. Röykkiöittäin rahaa.
Raha ei ole koskaan kiinnostanut minua.
Vain rikkaat eivät välitä rahasta.
Katso tätä.
Ne ovat niin kauniita. Katso noita lintuja. Näetkö?
Jos voisin kuolla...
vain sekunniksi...
jotta näkisin, miltä toisella puolella näyttää...
En ole niin varma.
Missä "toinen puoli" on?
Miltä se näyttää?
Joku, joka on saavuttanut sielun syvyyden...
katsoo tätä eikä näe vain vettä...
he näkevät Luojan luomuksen.
Kuuletko, vesi? Olet Luojan luomus.
Se on mielissään. Kuuntele.
Nopeammin!
BLIDOSUND
Olen palannut merille, Hilma.
Sydämeni.
Älä huoli minusta. Meret ovat rauhallisia.
Kyllä, tuo on hänen tyttärensä.
Hilma.
Hyvin outo tyttö.
Hän maalaa.
Maalaa.
Kiitoksia.
Hilma. Kaikki on hyvin.
Mitä se onkin, se on hyvää harjoitusta -
ja siitä kai maksetaankin hyvin.
Kuinka he maksavat sinulle? - En tiedä. Per maalaus kai.
Kyllä kai? - Kuinka paljon he maksavat?
En tiedä. Paljon! - En välitä.
Katso näitä lihaksia -
ja piirrä, kuinka ne kytkeytyvät laskimoon,
joka kulkee tässä.
Haju on kamala. - Sanoinhan sinulle.
Näin laskimon sisään.
Oi voi.
Se on kuin uusi maailma.
Ota tämä. - En voi.
Ota se. En tarvitse sitä. - Hyvä on, kiitos.
Haluatko lounasta? - Totta kai.
Neidit. Anteeksi keskeytys.
Hra Munch kutsuu teidät näyttelyynsä Blanchilla.
Se aukeaa tänään.
Suokaa minulle kunnia.
Älä ole surullinen.
Hän on turvassa siellä, missä on.
Sisareni on aina kanssani.
He kaikki ovat...
kanssamme.
Se on hyvä.
Maalaa se aina omalla tavallasi.
Iltaa, kaikki kolme.
Olen Amaliel.
Kiitos, kun avasit silmäsi nähdäksesi...
korvasi kuullaksesi...
ja sydämesi vastaanottaaksesi.
Kaikki maailmat ovat yhtä.
Jumalainen asuu kaikessa.
Tulollani oli tarkoitus.
Salaiset maailmat paljastuvat.
Sinut on valittu dokumentoimaan ne taiteellasi.
Näkymätön tulee näkyväksi.
Paljastamme totuutemme.
Paljastamme salaisuutemme dokumentoitavaksi.
Se on maailma, jota et tunne...
mutta se elää meissä kaikissa.
Näin sen.
Olemme kaikki yhtä.
Näin sen. - Näitkö todella?
Mitä tarkoitat? - En ymmärrä.
He haluavat meidän maalaavan näkymättömät maailmat.
Voimme menettää sielumme. - Cornelia...
On toki olemassa riskejä. Se on ymmärrettävä.
Riskejä kyllä on. Ernst Josephson on tullut täysin hulluksi.
Tuo ei ole reilua. - Hän oli jo hullu. Hänhän on mies.
Hän on signeerannut töitään kuolleiden artistien nimellä.
Emme tee sitä. - Se on vaarallista.
Mutta... Minä en ymmärrä.
Onko meidät kaikki valittu tähän tehtävään?
He haluavat sen olevan maalari.
Mutta voimme kaikki osallistua, vai mitä, Anna?
Me autamme. - Aivan. Totta kai.
Hilma ja Anna?
Mutta... kuka niin sanoi?
Henget ilmoittivat sen.
Minäkin olen maalari. - Tietenkin olet. On vain niin...
Sinulla ei kai ole koulutusta, Cornelia.
Sitä mahdollisuutta ei ollut. - Meidät on kaikki valittu.
Meidät on kaikki valittu. Se on tärkeää työtä.
Jotta tämä onnistuu, meidän on kaikkien osallistuttava ja...
Hyväksyttekö kaikki tehtävän...
ja siihen liittyvän kovan työn?
Kyllä.
Olemme valmiita.
Varokaa!
Työhönne liittyy valmistautumisaika.
Valmistaudutte rukoilemalla...
ette syö lihaa...
raskaita ja epäterveitä ruokia...
Elätte epäitsekkäästi ja säästäväisesti.
Rukoilette ystävän ja vihollisen puolesta.
Luoja, johdata minua ja anna voimaa.
Älä päästä minua kiusaukseen.
Anna meille maailmasi totuudessa...
kuten olet sen luonut.
Aamen.
Sinun on syötävä jotakin. Tässä.
Etsi totuus.
Ei ole totuutta korkeampaa uskontoa.
SALAINEN OPPI H.P. BLAVATSKY
Tehkää te viisi sopimus.
Tiedätte, milloin on aika näyttää työ.
Mitä minä sanoin?
Niin paljon.
Olen niin väsynyt.
En pysty tähän enää. Olen liian väsynyt.
Haluan vain nähdä lapseni.
Sigrid.
Se on jumalallinen tehtävä.
Sinulla on niin paljon voimia. - Mitään ei ole jäljellä.
Me kaikki autamme sinua. Teemme sen yhdessä.
Lounasta? Kuolen nälkään. Etkö sinä? - En oikeastaan.
Eli sukupuolella ei ole väliä.
Luoja loi vain yhden sielun ja jakoi sen kahtia.
Rudolf Steiner kuvaa sitä.
Kaksi sielua. Mies ja nainen.
He vetävät toisiaan puoleensa. He haluavat yhdistyä.
Mies etsii naista.
Ja nainen etsii miestä. Mutta mitä minä tietäisin?
Kyllä. Kaksoisvoima vetää heitä yhteen.
Me käytämme sitä voimaa.
Kaksoisvoimaako?
Se on luova voima. Halu yhdistyä.
Voimme käyttää sitä maalauksissa.
Kuten sinä käytät sitä, kun varastat perunani?
Niin.
Minulla on miehen voima ja sinulla naisen.
Etsin miehen voimaa ja viisautta.
Niin varmaan. - Kyllä.
Ja sinulla on naisen vahvuus ja lämpö, eikö niin?
Niinkö? - Kyllä vaan.
Lämpö? - Olemme kuin... hakanen ja silmukka.
Toivon niin.
Täydelliset hakanen ja silmukka.
Tulehan.
Odota hetki. Sinä olet mies.
Sen pitäisi olla toisin päin.
Pyydystäisit minut. - Ei sillä väliä, kumpi on kumpi.
Kunhan minä saan olla mies.
Onko se...
Onko se valmis?
Kyllä se on valmis.
Niin epätavallista.
En maalannut sitä itse.
Mitä tarkoitat? - Sinä sen teit, Hilma.
Sinä maalasit sen. - Pitelin sivellintä.
Mutten maalannut sitä itse.
Mutta... Minä en tiedä.
Se on hieno.
Ne olivat henget. - Henget.
Hilma!
Se on uskomatonta.
Kaikkien pitää kuulla.
Kaikkien!
Rakennetaan temppeli taiteellemme.
Temppeli taiteen palvontaan, ja Luojan.
Temppeli, joka inspiroi tulevia sukupolvia.
Mistä sait idean?
Näin sen.
Henget tulivat luokseni.
Olet siis valmis näyttämään työsi?
Tässä on sisääntulo.
Taiteemme riippuu seinällä täällä ja sitten...
noustaan ylös jumalalliseen.
Hilma. - Niin?
Voinko auttaa?
Tarvitsen kaksoissieluni ja sen inspiraation.
Niinkö?
Haluatko olla hakanen? Minä olen silmukka.
Se on iso.
Temppeli on iso.
Ei se ole liian iso.
Hyvä on.
Sano, ettei se ole liian iso. - Hilma...
Hilma! - Sano se.
Päästä minut, Hilma. - Sano se.
Päästä minut... Hilma! - Sano se.
Mitä sinä teet? - Sano se.
Päästä irti. - Sano se.
Se ei ole...
Munat, jotka tilasitte? - Päästä irti, Hilma!
Kiitoksia.
VIOLETTI
Mikä hätänä, Hilma?
Uskon niin.
Mustapukuinen on tätini.
Hän on outo.
Erik!
Lopettakaa.
Tulkaa tänne.
Haluan nähdä hänen maalauksensa. - Niissä ei ole nähtävää.
Miksen saa nähdä niitä? - Minkä takia?
Koska hän on noita.
Koska saamme nähdä, mitä te puuhaatte?
Ette vielä. Se ei ole valmis.
Enhän näe sitä muutenkaan.
Kerro sinä, Anna.
Mitä te teette?
Me saimme tämän tehtävän tai toimeksiannon kuten täti tietää.
Tiedän.
Me saamme... ohjeita, tai Hilma saa ohjeita, ja...
hyvin se menee,
mutta joskus on vaikea ymmärtää, mikä lopputulema on.
Mitä...?
Se vain...
On vaikea nähdä, mitä sen pitäisi edustaa.
Ettekö näe mitä maalaatte?
Puhun maalausten tarkoituksesta.
Luulin, että voimme puhua totta.
Emmekö tiedä, mitä teemme? - Tiedämmekö me?
Sain tehtävän hengiltä...
Sinäkö vain? Emmekö tee työtä yhdessä?
Kuten hakanen ja silmukka!
Me teimmekin.
Sinä... Luovuit siitä, vai mitä?
En näe ihan samaa kuin sinä.
Ja miksi maalaamme, jollei ihmisille voi näyttää?
Haluan näyttää työni.
Miksi me salaamme sitä? Mitä odottelemme?
Anna!
Tiedemiehet...
eivät esittele löydöksiä, ennen kuin tutkimus on loppu.
En ole lopettanut.
Niiden on riiputtava yhdessä. Yhtenä kappaleena.
Maalausten.
Se on osa maailmankarttaa.
Miksi sinua pelottaa jakaa niitä?
Ei minua pelota.
Tämä on osa kymmenestä isommasta sarjasta.
Anteeksi hetki.
Hei. Voitte jättää ne pöydälle.
Kiitos.
Olen pahoillani.
Nämä kuvaavat elämänkulkuamme lapsuudesta vanhuuteen.
Hilma? - Tämä on Aikuisuus.
Niin? - Saanko varmistaa jotakin?
Haluan tarkistaa keltaisen. - Se näyttää auringolta.
Mitä te sanotte?
Meillä on näyttely parin viikon päästä.
Nyt saat viimein nähdä ne.
Kuinka jännittävää.
Nämä ovat kymmenen isointa.
Nämä ovat Aikuisuus, ja täällä on...
Odota.
Mitä sanot?
Se on kaunis.
Se on ihana, Hilma.
Hilma?
Hilma.
Numero kuusi, kiitos.
Näetkö mitään?
Näen pään. Se lienee lääkäri.
Aivan oikein. Numero viisi, kiitos.
Valoa! Olen taivaassa!
Minä hoidan sen. - Voin maksaa tällä kertaa.
Tämä on uusi kirjoituskoneenne.
Kysynkö, saammeko hänet?
Hän on herttainen. - Niin.
Kiitos. - Kiitos.
"Ruotsalainen Oscar Swahn voitti kultamitalin -
peurankaadossa yhdellä laukauksella -
Olympiakisoissa Lontoossa."
Hän on oikein mukava.
Häneen ei ole varaa. Tiedät sen. - Hoidan asian. Älä huoli.
"... ruotsalainen uimari Greta Johansson -
debytoi myös eilen..."
Galleristit olivat idiootteja.
He eivät vain näe sitä.
Voin vuokrata oman tilan näyttelyyn.
Se on tien toisella puolella.
Kiitos.
"Kuuluisa itävaltalaisfilosofi Rudolf Steiner -
käy toisen kerran Tukholmassa ensi viikolla.
Hän puhuu kuninkaallisessa kirjastossa 16.s...
Steiner.
Sielunkumppanini tulee Tukholmaan.
Hän ymmärtää.
Mikä on sielunkumppani saksaksi? - Seelenverwandter .
Seelenverwandter. - Seelenverwandter .
Täydellistä. - Seelenverwandter .
Seelenverwandter .
Tiedän, että löydämme totuuden olemassaolollemme -
ja tuntemattomille ulottuvuuksille.
Mikä vaan on mahdollista.
koska ihmisen tietämykselle ei ole olennaisia rajoja.
Ich danke Ihnen. - Kiitoksia.
Anteeksi, olkaa hyvä... - Tri Steiner.
Tri Steiner, saanko valokuvan? - Päivää.
Kirjoitatteko kirjaani?
Vahdi äitiä. Thomasine.
Ystäväni puhuu saksaa. - Hilma lähetti kirjeen tohtorille.
Minä luen sen. - Olen ihailijanne.
Tri Steiner, on mentävä.
Olen nähnyt saman kuin te. Tiedän, mitä kuvaatte.
Taide on ikuinen, sen muoto vain muuttuu.
Tri Steiner! - Kirjoittaisitteko nimenne...?
Se on totta. - Kirjoititte sen.
Hilma olisi hyvin iloinen,
jos tulisitte hänen ateljeehensa katsomaan hänen maalauksiaan.
Maalaatteko? Se olisi mukava. Tulkaa.
Vaikuttavaa.
Maalasitteko nämä itse?
Kyllä.
Ihania värejä.
Minulla on näyttely täällä Tukholmassa -
kuukauden kuluttua.
Mitä maalaukset kuvaavat?
Mitä ne kuvaavat, hän kysyy?
En tiedä.
Toivoin, että tri Steiner selittäisi sen minulle.
Tämä on Aikuisuus.
Mikä teitä inspiroi, nti Klint? - Mikä... inspiroi minua?
Ylimmät valtiaat inspiroivat minua.
Henget, jotka antoivat tämän tehtävän.
Ja sisareni Hermina.
Näettekö...
jumalallisia asioita tapahtuu, kun panemme egomme syrjään -
ja teemme tilaa muulle.
Tai jollekulle muulle.
Jumalallisia asioita tapahtuu, kun unohdamme itsemme.
Tätä tietä.
Olen ollut henkien työkalu.
Maalasin tiukasti niiden ohjeiden mukaan.
El nti Klint ei ole itse taiteellisessa vastuussa?
Etkö ole itse taiteellisessa vastuussa, hän kysyy.
Lupasin ylimmille valtiaille totella heidän tahtoaan.
Minut valittiin tähän työhön.
Kyllä, ymmärrän.
Mutta jollei taide ole peräisin taiteilijan sielusta...
se ei kosketa minua.
Mutta jollei taide ole peräisin taiteilijan sielusta,
se ei kosketa minua, hän sanoo.
Näettehän, että taiteilija on se, joka on taiteellisessa vastuussa.
Muuten sitä ei voi kutsua taiteeksi.
Jollei taiteilija ole taiteellisessa vastuussa,
töitä ei hänen mielestään voi kutsua taiteeksi.
Mutta etsintänne on ihailtavaa.
Jollemme usko, että on jotakin itseämme korkeampaa,
emme koskaan ole tarpeeksi vahvoja kehittymään korkeammalle.
Mitä hän sanoi?
Jollemme usko johonkin itseämme korkeampaan,
emme löydä voimaa kehittyä korkeammalle.
En ymmärrä häntä, vaikka käännät.
Minä sanon siis, että jollen ymmärrä taidettanne,
kukaan muukaan ei ymmärrä.
Jollen ymmärrä töitänne, kukaan ei ymmärrä.
Nöyrä herramies.
Hilma! Oletko kunnossa?
Kiitos.
Oletko kunnossa?
Mikä hölmö! Nouse nyt, Hilma.
Hän ei ole sen arvoinen. Hän ei ymmärrä taidetta.
Hän on mahtipontinen besserwisser. - Hän ei olisi saanut kritisoida.
Mitä hän tietää hengistä?
Toin sinulle teetä ja paahtoleipää, Hilma.
Tässä.
Onko tuo hilloa?
Kyllä. Aprikoosihilloa. - Se on suosikkini.
Älä hössötä. Hän on kunnossa.
En voi tehdä sitä.
Emme voi esitellä maalauksia. - Mitä?
Peruuttakaa näyttely. - Oletko vakavissasi?
Et ajattele selvästi. - Emme voi peruuttaa sitä nyt.
Oletko vakavissasi? - Ne maalattiin temppeliä varten.
Ei sillä ole väliä... - Ei muuhun.
Hilma... - Yhden miehen mielipiteen takia?
Jos hän ei ymmärrä, kukaan ei.
Tämä on vastoin kaikkea, jota edustimme vuosia.
Meidän on esiteltävä työmme. Meidän kaikkien takia.
Olemme tehneet töitä niin kauan, ettemme voi vain luovuttaa.
Se ei ole vain sinun työtäsi, Hilma.
Me kaikki teimme niitä.
Cornelia piirsi paljon piirroksia.
Henget tekivät niitä, Hilma.
Minä en näytä niitä!
Nämä ovat niin aidon oloisia. - Ystävällistä. Kiitos.
Hienoja valintoja.
Minun on myönnettävä, etten tiennyt, mitä ajatella suurista töistä.
Paikka on toiminut minulle inspiraation lähteenä.
Oi, Hilma.
Kaipaan uusiakin.
Pidätkö niistä?
Oletko kunnossa?
Juo tämä, Hilma, OK?
Oletko kunnossa?
Oletteko nähneet Kandinskyn? - Kandinsky! Hän on venäläinen.
Mahtavaa. Aivan loistavaa. Se on ei-esittävää taidetta.
Hän on mahtava!
Katsokaa hetki jokaista teosta.
Kandinsky, kuten näette, on täysin ainutlaatuinen.
Hän tekee ei-esittävää taidetta.
Se on uutta ja aika henkeäsalpaavaa.
Katselkaa hetki jokaista maalausta.
Kun Kandinsky tekee ei-esittävää taidetta,
hän haluaa vaikuttaa meihin tunnetasolla, kuten musiikki.
Hän haluaa meidän lakkaavan ajattelemasta ja vain kokevan...
Siinä sinä olet.
Kandinsky on ensimmäinen... - Kuule... Hilma!
joka tekee ei-esittävää taidetta. - Mitä nyt?
Syntynyt Moskovassa... - Tule ja istu alas.
Kaikki hyvin. - Odessassa,
joka on kaunis merenrantakaupunki ja näkyy hänen töissään.
Keskittykää tässä -
kavioon ja ligamentteihin, kun ne kulkeutuvat lihakseen.
Mukavaa. Vain me kaksi taas.
Kaipaan tätä.
Et voi olettaa minun maksavan kaikesta, mitä teet.
Haluan tukea taidettasi, mutten muuta.
Ei taida olla enää taidetta tuettavaksi.
En maalaa enää. - Sen saksalaisen ukkelin takia!
Hän on itävaltalainen ja sielunkumppanini.
En voi enää tukea romanttisia intressejäsi.
Oikein hyvä, rouvat.
Mitä tarkoitat?
Etkö usko minun näkevän?
Thomasine hoitaa äitiäni.
Miten hän ehtii, kun kaikki muu pitää hänet kiireisenä?
Välitätkö sinä minusta?
Olenko näkymätön, kuten kaikki, mitä sinä kuvaat?
Miksi minä maksaisin pakkomielteestäsi henkiin?
En koskaan pyytänyt maksamaan puolestani.
Mitä olen velkaa?
Kuinka saan sinut näkemään sen, mille olet sokea?
Et edes yritä nähdä yli sen, mitä on tässä.
Yritin! Mutta katsoit muualle. - Sinun vuoresi ja auringonlaskusi!
Etkä näe mitään muuta?
Ei penniäkään lisää minulta.
Tässä on porras. Oletko valmis?
Tässäkö? - Kyllä. Juuri tässä.
Oletko kunnossa?
Avaan juuri oven.
Tervetuloa kotiin, Anna. - Kiitos.
Mukava nähdä sinua taas.
Heti kun meillä on varaa, muutamme isompaan.
Thomasine! - Niin?
Olen täällä.
Kuka maksaa sinulle?
Älä siitä huolehdi. Olen tässä.
Meillä ei ole rahaa.
Tiedäthän, ettei meillä ole sinuun varaa?
Sinun ei tarvitse huolehtia siitä.
Olen pahoillani, Thomasine.
Koska palaat työhösi lääkärin vastaanotolle?
Haluatko minun palaavan?
En tietenkään.
Olen ajatellut.
Voin hoitaa äitiäni itse.
Minulla on aikaa.
Mihin haluat nämä? - Kaappiin. Kiitos.
Et ole nähnyt sitä ennen, ethän?
Se on kaunis.
"Anna hyvä...
Olen kadoksissa.
Kuinka piirtää kartta, kun piirrostaito on unohtunut?
Eikä näe, missä on?
Haluan ymmärtää maailmankaikkeutta.
Haluan oppia tuntemaan Luojan oikeasti.
Onko se liikaa pyydetty?"
"Hilma hyvä.
On niin ihana olla taas kotona. Kaikki rakas on täällä.
Luojan luomus silmieni edessä.
Kaikkien nähtävissä.
En onneksi tarvitse sielusi syvyyttä nähdäkseni sen.
Ilma täällä sopii minulle. Astmani on lähes poissa."
Kaipaan sinua, Hilma.
"Tässä olemme me, aallossamme.
Tein sen kesähuvilallasi. En kehdannut näyttää sitä."
"Hra Tryggve Janson esitti,
että omat veronsa maksavat naimisissa olevat naiset -
voisivat saada äänioikeuden.
Carl Persson Stallerhultista oli eri mieltä.
'Jos naisten sallitaan jättää vaimon velvollisuudet ja äänestää,
se vahingoittaisi lapsia ja loisi kaaosta kotona.'"
Anteeksi.
"Alfred Ander...
ryöstäjä, joka tappoi Victoria Hellstenin terästangolla,
teloitettiin tänään Ranskasta tuodulla giljotiinilla.
Pää erotettiin ruumiista kahdeksan vaille viisi -
Langholmenin viranomaisten edessä."
Sehän on kamalaa.
Voitko kuvitella?
Tässä.
"Anna hyvä..."
Mitä nyt? - "Olen alkanut taas maalata."
Musta joutsen... - "Se on ihme."
Ei. Musta joutsen?
"Otan yhä neuvoja hengiltä.
Tällä kertaa ohjaan pensseliä itse.
Nyt varmasti näet, mitä kuvaan.
Thomasine on luvannut pysyä luonamme niin kauan kuin tarvitsee.
Ja tarvitsemme häntä juuri nyt.
Teen edelleen maailmankarttaa, josta sinulle kerroin.
Sisareni auttaa minua.
Hän ja meri inspiroivat minua,
samoin kaikki, mitä muistamme Adelsön kesistämme -
odottaessamme temppeliä.
Me pärjäämme muutaman toimeksiannon ja muotokuvan turvin."
"Jokainen, joka pyytää, saa.
Se, joka etsii, löytää.
Ja hänelle, joka koputtaa, avataan."
"Hilma hyvä,
Mukava kuulla, että olet löytänyt tavan elättää itsesi.
Ei ole vikaa siinä, että esittää taidettaan -
ja saa siitä jopa maksun."
"Mikä joululahja tänä vuonna. Arvaa, kuka tulee Tukholmaan?"
"Ei kai hän taas.
Et kai vaan mene sinne?
Mikä pakkomielle sinulla on häneen?"
Tri Steiner! - "Hän on nähnyt Luojan.
Ja hän tietää totuuden.
Ja minun... on löydettävä se."
Tri Steiner! Tervetuloa takaisin Ruotsiin.
Muistatteko minut?
Totta kai, nti Klint. - Kyllä.
Voimmeko puhua kahden kesken?
Maalaan nyt eri tavalla kuin viimeksi tavatessamme.
Teen töitä henkien kanssa.
En anna henkien...
ottaa valtaa, päättää.
Hienoja uutisia, nti Klint. - Kiitos.
Voinko näyttää teille töitäni tulevaisuudessa?
Voin postittaa miniatyyrejä.
Älä taas juokse hänen perässään.
Haluat niin kovin hänen hyväksyntänsä.
Eikä hän anna sitä koskaan.
Olet naurettava, Anna. - Hän lähes tappoi intohimosi...
Hän haluaa nähdä, mitä maalaan. - Mikä pakkomielle!
Ei sielunkumppani niin tee. - Lähetän hänelle miniatyyrini.
Mitä mieltä olet? - Jännittävää.
Tästä näkee veteen. - Onko tuo etu- vai takaosa?
Tämä on etuosa.
"Olen suunnitellut ateljeen yhdessä tyttöjen kanssa.
Rakennamme sen Munsöhön, Adelsön viereen.
Se ei ole temppeli.
Se on ateljee minulle ja tytöille.
Tytöt maksavat sen.
Oletan, ettet halua osallistua taloudellisesti."
"Kuinka hienoa.
Hyvin toimittu."
Näytät hienolta, äiti. - Saanko nähdä?
Se ei ole valmis.
Näytä hänelle, Hilma. - Ole kiltti.
Näytä nyt.
Oletko valmis?
Lounasta!
Hei!
Se on Anna.
Sinä tulit!
Sinä tulit.
Olen pahoillani, että kesti näin kauan.
En tiedä, miksi yleensä lähdin.
Kaikki hyvin. Sinä tulit. - Hei!
Kuinka voit, Anna? - Mitä kuuluu? Näytät hyvinvoivalta.
Ihana nähdä. - Hei, mitä kuuluu?
On hauska nähdä teitä kaikkia. - Tiesitkö tästä?
Mitä sanot?
Tämä on kaunis.
Selvä.
Pudotitko minut?
Kaikki hyvin. - Oliko se Thomasine?
Hakekaa apua. - Hän tarvitsee ilmaa.
Mitä tapahtui? - Ottakaa huivi pois.
Viedään hänet sisään. - Menkää kauemmas!
Miksi hän on yhä täällä?
Hänen työnsähän oli huolehtia äidistäsi!
Olet naurettava. - Hoitaako hän nyt sinua?
Mitä sinä kärsit, joka vaatii täyspäiväistä hoitoa?
Mistäkö minä kärsin?
Kärsin siitä, että vähättelet minua nyt, Anna.
Kärsin kun vanhat ystävät eivät täytä sitoumuksiaan.
Kärsin, koska...
Kärsin ja sinä et.
Olen pahoillani, Anna.
En halunnut olla hyväntekeväisyystapauksesi.
Minua nolottaa.
Tuin elämääsi, uraasi. Tuin sinua...
Rahalla, jota et edes ansainnut.
Halusin vain ymmärryksesi.
Uskotko edes henkiin, Anna?
Et koskaan uskonut, vai mitä?
Teeskentelitkö päästäksesi lähelleni?
Olen pahoillani, Anna.
- Nouse ylös, Thomasine!
Mihin sinä menet? - Sinun on hoidettava Hilmaa.
Nouse! Sinun on hoidettava Hilmaa.
Mitä tapahtuu? - Nouse!
Oletko kunnossa? Mitä tapahtuu?
Hän on sairas sinun takiasi.
Nouse! Sinun on hoidettava häntä!
Älä koske häneen. - Päästä irti. Olet sairas!
Syödään. - Ota vettä, Hilma.
Ei.
"Hyvä nti Klint,
Olisi kiinnostavaa keskustella taiteestanne hieman lisää.
Olemme katsoneet lähettämiänne miniatyyrejä ja olisimme iloisia,
jos voisitte tulla vieraaksemme Sveitsiin."
"Olemme katsoneet lähettämiänne miniatyyrejä -
ja olisimme iloisia, jos voisitte tulla vieraaksemme Sveitsiin."
"Iloisia." Oletko varma? - Kyllä.
Erfreut.
Onnellinen. Iloinen. - "Iloinen."
Ei sillä väliä. Hän haluaa tavata.
"...missä meillä on maailman antroposofian keskus."
Passit, kiitos.
Jatka lukemista. - Hilma af Klint?
Pahoittelen, vanha kuva.
"Olemme juuri lopettaneet temppelin rakentamisen."
DORNACH 1922
Eli...
Ylimpien valtiaiden luvalla -
haluamme lahjoittaa työmme Goetheanumiin.
Temppeliin, jota olemme etsineet niin monta vuotta.
On kunnia, että hyväksyitte kutsuni saapua tänne.
Teillä on paljon uusia töitä.
Mutta olette vaihtanut tyyliänne, vai mitä?
Hän miettii, oletko vaihtanut tapaa, jolla maalaat.
En.
Kuulkaa.
Minusta taiteen, joka yhdistää meidät henkiin,
tulisi olla vihjailevaa, runollista.
Sen pitäisi tähdätä sydämeen eikä aivoihin.
Se, mitä teillä on...
on meille liian intellektuellia.
No jaa...
En usko, että tällainen taide on koskaan relevanttia.
Olen pahoillani.
Mitä hän sanoi? - Hän ei halua niitä.
Mitä muuta?
Hän sanoo, että taide, joka yhdistää meidät henkiin...
on vihjailevaa, runollista...
ja tähtää sydämeen, ei päähän.
Hänestä työsi on liian intellektuellia.
Hänellä ei ole sydäntä ymmärtääkseen sen.
Ei myöskään päätä.
Kerro hänelle.
Sano se.
Ensin...
Ensin sanotte, ettei minun pidä maalata henkieni avulla.
Nyt sanotte, etten saa käyttää aivojani.
Liian intellektuellia, koska ette ymmärrä niitä.
Koeta päästä siitä yli.
Hän on kuollut. Et voi tehdä sille mitään.
Tri Steiner, mitä mieltä olette?
Uskotteko, että koittaa hetki, kun ihmiset pitävät niistä?
Olette hiljainen. Ette siis tiedä.
Valehtelija.
Ymmärsitte kaiken, vai mitä?
Etkö vaan?
Miksette voi myöntää sitä?
MUNSÖ 1937
"Viimeisin auringonlaskuni.
Siitä ei edes näe, että nainen on maalannut sen.
Vai mitä?
On mennyt liian kauan, Hilma.
Tulen Tukholmaan. Haluan nähdä sinut.
Junani saapuu torstaina ensi viikolla kymmentä vaille viisi.
Tuletko vastaan?"
PUHELIN
Jäin junasta, Hilma.
Tiedän.
Tiedän sen.
Olen nyt täällä.
Täällä. Missä sinä olet.
Kaipaan sinua, Anna.
Täällä on monia asioita, jotka tunnistan.
Tarvitsin siis kaiken tämän, jotta uskoisin!
Näin voi kävellä ympyrässä -
ja kokea kaikki isot työt, jotka ovat esillä yhdessä.
Niiden on oltava yhdessä.
Näin ei koskaan palaa. Sitä vain jatkaa matkaansa.
Se on kuin spiraalinmuotoinen temppeli, joka kurottaa taivaaseen.
Avoinna kaikkien uskontojen...
palvonnalle.
Taide ja tiede. - Täti, olen yrittänyt, mutta...
Kukaan ei halua antaa rahaa sen rakentamiseen, eli...
Olen pahoillani.
Anna olisi maksanut temppelin, jos olisi elänyt.
Ja Thomasine... - Täti.
Olen pahoillani.
Mutta ei kukaan...
Kukaan ei ymmärrä, mitä sinä teet.
Sitten... polttakaa ne kaikki.
Polttakaa ne!
Eräs nainen tuli teitä tapaamaan.
Hilma. Hän sanoo olevansa sisarenne.
Voi ei.
Mitä hän haluaa?
Hän puhui temppelin rakentamisesta.
Olen pahoillani, mutta hra af Klint nukkuu.
En sanonut sitä hänelle, enhän?
Sanoinko minä?
En.
Seis.
Älkää polttako niitä! Seis!
Seis!
Hermina.
Missä olet ollut?
Täällä koko ajan.
Olen etsinyt sinua.
Nyt löysit minut.
Löysin sinut.
Poltitteko ne jo?
Maalaukseni? Poltitteko ne jo?
En.
En voinut, enkä halunnut.
Hyvä.
Kaksikymmentä vuotta.
Odota 20 vuotta.
Kaksikymmentä vuotta mitä?
Piilottakaa ne.
Kunnes löydätte temppelini.
20 vuotta. -20 vuotta.
Yksi...
kaksi...
kolme...
neljä...
viisi... kuusi...
seitsemän...
kahdeksan, yhdeksän...
Yhdeksäntoista.
Kaksikymmentä.
Kaksikymmentä!
Näen sen.
Valon.
Mikään valo maailmassa ei kuvaa sitä.
TUKHOLMA 1967
NEW YORK 2019
HILMA AF KLINT TULEVAISUUDEN MAALAUKSIA
Hilma af Klint kertoo meille, että hänen taiteensa -
ei ole abstrakteja mielikuvia.
Hän maalasi, mitä näki -
ja mitä henget ohjasivat hänet maalaamaan.
Joten nämä ovat havaintoja henkisestä elämästä.
Kukaan ei tietenkään uskonut häntä.
Hän maalasi ne meille, jotka uskoisimme.
Tulevaisuudelle ja hänen visioimalleen temppelille.
Valmis tai et...
täältä tullaan.
Tekstitys: Jaana Aho plint.com