Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jojo!
A Paula!
- Nejlepší! - Kamarádky!
Navždycky!
Jojo! Rychle!
- Jsem rychlejší. - Jo.
Musíš víc zabrat!
Na tohle nejsem.
Promiň, na tohle nejsem.
Dobře.
V pohodě.
Je to lepší?
Nic zajímavějšího neumíte?
- Bože. - Zbláznila ses?
Zbláznila ses?
- Jak dlouho tam jsi? - Dost dlouho na to, abyste mě nudili.
Super. Tak jo.
Ne. Už můžete jít.
Určitě?
Jo, drž hubu.
Paulo, no tak.
Žádný takový, teď tě chci pro sebe.
Promiň.
Už běžte.
Dobře.
Jestli si myslíte, že to, co děláte, je super,
tak není, ani trochu.
Vedete tu fakt super hipsterský single život.
Díky, pane.
Ach jo!
Bylo to nutné?
Nedramatizuj to.
Mám ho přivést zpátky?
Ne.
Jojo, nemůžeš tu zůstat?
Potřebuju tě tady.
Jsme přece navždy.
Budeš mi moc chybět.
- Dělej, Pauli! - Jo.
Pauli, můj kufr.
Dělej, Paulo!
Pardon.
Paulo, dělej.
- Hele! - Promiň. Já nechtěla.
Přestaň!
Dělá to počítač, ne já.
Běž dál!
Podívej.
No jasně.
To je Daniel.
Nech toho. Já to nechápu.
Holka, to je on.
Kdo?
Ten od nás.
No jo!
To je šílený.
Nevypadá už tak špatně.
To teda vypadá.
Ahoj.
Co tu vy dvě děláte?
Kam jedete?
- Do Tulumu, ale jenom já. Takže… - Já letím taky do Tulumu.
- Fakt? - Co budeš dělat v Mexiku?
Promiň, Danieli, ráda tě vidím, ale zrovna jsme se loučily.
Budu tam pracovat.
Co budeš dělat?
Nic zvláštního. V cestovce.
To je úžasné.
A co ty?
Budu surfovat.
Nechceš se přidat?
Ne, máme pravidlo „žádný surfaři“.
Jo, ale koho to zajímá? Třeba se přidám.
Tak fajn.
No a co děláš?
Jako za práci?
- Jo. - Že se každej nejdřív ptá na práci.
Fakt vtipný.
V Anglii se nejdřív mluví o počasí.
Nevidíte, jak se tu bavíme o hovně?
- Sakra. - Sakra, musíme jít.
- Pomůžu ti. - Ne, já to zvládnu. Díky.
- Ahoj, Pauli. - Ne, jdu s tebou.
Odlet je v 16:55.
Počkej.
Let Eurowings číslo 8054 do Kolína nad Rýnem/Bonnu odlétá v 16:55…
Miluju tě.
Já tebe víc.
- Čau. - Ahoj.
Ahoj.
Povídej.
Jdu surfovat.
- S tím klukem? - Jo.
Náhodou seděl vedle mě.
Super.
Celou cestu jsme si povídali.
Umřel mu táta. Pamatuješ si ho?
Jo, šílený.
Tví rodiče jsou mrtví oba. Jste spřízněné duše.
Ty seš fakt blbá.
- Kde teď ten tvůj surfař bydlí? - Pořád tam.
Ne! Pořád v tom prdelákově?
Já to věděla! Je na něm fakt vidět, že je odtamtud.
Zdědil farmu po tátovi, ale prodal ji,
protože to na něj bylo moc.
Zajímavé.
Změníme téma.
Na nájem.
Ne, Paulo, to ne.
Tys to nezařídila?
Teoreticky jsem to zařídila.
Nezařídila.
Zařídila.
Ale mohla bys zatáhnout ještě měsíc?
- Pak to vyřeším. - Jak?
Úřad práce, dobrý den.
ČÍSLO - KANCELÁŘ LÍSTKY
Zlechtám tě.
Paní Pesko, víte, proč jsme zrušili vaše platby?
Protože jste kreténi?
Protože se opakovaně neucházíte o práci.
Jsou to místa na hovno.
Ne, nejsou.
Z čeho teď žijete?
Živí mě nejlepší kamarádka.
Úřad práce je taková vaše nejlepší kamarádka?
Šest let jste zbytečně studovala práva.
Jen abyste vybouchla u advokátní zkoušky.
Chápu, že nemáte velkou motivaci.
Asi bych taky neměl.
Ale to vám nepomůže.
Já taky nevím, co dělat.
Přijít dnes večer ke mně?
- Co prosím? - Máš holku?
Můžeš ji vzít taky.
Co třeba další vzdělávání? Máme tu kurz JavaScriptu.
Tady jsou dvě místa.
Podívejte se na ně a přihlaste se.
Uklízečka?
To druhé je na bowlingu.
Jako správce.
Jojo, můžeš to zvednout, když volám? Chybíš mi.
Ty hlasový zprávy si strč do prdele!
Chci vidět tvou tvář.
Jdi do hajzlu!
Chybíš mi.
Cože?
Slyšíš mě?
Haló?
Chybíš mi!
- Pauli! - Co děláte?
Jojo?
Neslyším tě…
Neslyším tě. Můžeš…
V pohodě. Zavolám pak.
Zavoláme si pak, jo?
Jojo, ahoj.
Pauli.
Vracím se.
Cože, teď?
- Vyzvedneš mě na letišti? - Ale…
- Dala jsem výpověď.
Je všechno v pořádku?
Řeknu ti… Řeknu ti to, až se vrátím, jo?
- Pošlu ti podrobnosti o letu. - Rychle mi to řekni.
Tak zatím.
Pauli!
VÍTEJ ZPÁTKY Z VĚZENÍ
Je mi špatně. Pozvracím tu zeď.
Stýskalo se mi.
Ahoj.
Chceš někam hodit?
Ne, jedu s vámi.
Tak co se stalo? Proč ses vrátila?
Všechno je tu hnusný, že jo?
- Všimla sis toho někdy? - Ne.
Ty vole!
Co se děje?
Řekni mi, co se děje.
No tak, jeď dál.
Ne.
Co se stalo?
Obtěžovala tě šéfová?
To ti nemůžu říct.
Proč ne?
Máš rakovinu.
Ne.
Pojď, dáme si omeletu.
Já nechci.
- Ale pivo chceš vždycky. - Ale teď ne.
To je znamení, že se něco děje.
Řekni mi to. Jestli mi řekneš, že jsi těhotná, skočím z mostu.
Jeď dál, prosím tě.
Seru na to. Zůstanu tu.
Jeď dál.
Nemůžu ti to říct. Ani náhodou. Paulo!
Nech toho!
- Řekni mi, co se děje. - Ne.
- Necháš pak toho? - Jo.
- Nastup si první. - Dobře.
Pak ti to řeknu. Paulo, zbláznila ses?
Nastup si. Přestaň dělat kraviny!
Budeme se brát.
Cože?
Budeme se s Danielem brát.
Takže jsi těhotná?
Ne.
- Tak proč si ho brát? - Protože je skvělý.
Je to vidlák z ostrova.
Ne, není.
Má holiny?
Ano, ale jen jako vtip.
Paulo, zkus ho líp poznat.
Ne, ty ho zkus líp poznat.
Musíš si ho hned brát?
Jo, protože chci.
Přijde mi to správné.
A to není všechno.
Jsi těhotná.
Bože. Už vím, o co jde.
Stěhuješ se k němu.
Do Prdelákova.
Chci být s ním a on se nechce stěhovat.
A co já?
…když jde o city,
jakmile se to rozjede,
někdy už je pozdě.
Kolikrát jsem si byla jistá,
že dneska vyhraju,
a druhý den ráno
začíná můj život znovu.
Ale osud není na prodej.
A jak často jsem prohrála,
už se mi to nestane,
to jsem si slíbila.
S tebou to bylo jiné
od samého začátku.
Ty jsi skála,
které se můžu držet.
Miluju tě víc než dřív,
svým srdcem i duší.
City jsou skutečné, jen když zapomeneš,
ať se stalo cokoli…
Nechtěla jsem milion ingrediencí.
To nebyl ten důvod.
Jasně.
…miliony mrtvých.
Slyšíš mě…
To bolelo.
Paulo.
Jdu do koupelny.
Zavři oči.
Dobře.
Nepraštíš mě, že ne?
Uvidíme.
Můžeš je otevřít.
Vítej doma!
Děkuju.
Něco si přej.
Nahlas, nebo v duchu?
Přijde na to.
Pauli.
Udělej to hned, nebo ta svíčka zhasne.
Přeju si mít vás oba.
Tak doufám,
že se ti to splní.
Nedovolím, aby sis ho vzala.
Co si dáte k pití? Mám pivo a tvrdý.
Víno už si nemůžu dovolit.
Hele, Daniel je úplně hotovej.
V letadle nemohl vůbec spát.
Tak může teď.
Promiň, ale taky jsem unavená.
Necháme to na jindy, jo?
Jo. Jasně.
Jet lag a tak.
Díky.
Promiň, že jsem ti to neřekla dřív.
Nic se neděje.
A vím, že je to šílený.
Ale Pauli, já ho tak šíleně miluju.
Nezvládám to.
Nikdy jsem nic takového necítila.
Všechno do sebe zapadá. Vím, že to strašně moc chci.
Vím přesně, co chci. Chci jeho.
Jako bych ho znala odjakživa. Už nechci nic jinýho.
Já vím přesně… Je to jako v tunelu.
Nevidím doleva ani doprava.
Jsem v tunelu, super úžasným tunelu.
A nezvládám to. Nevidím, co je kolem mě.
Je to jako…
Je to jako s tvým diplomem z práv.
Měla jsi ho a věděla, že to je všechno, co chceš, ale…
Sakra. To bylo hnusný. Jsem kráva.
- Paulo, chceš taky něco? - Ne.
- Ochutnej. - Ne.
- Tady máš. - Ne.
Nemám ráda lívance. Jsou moc tlustý.
Aha.
Hned ti pomůžu.
Jste nechutný.
Neuděláte to.
Neuděláš to.
Pauli.
Nemůžeš mi to přát?
Tak jo.
Ale jedu taky.
A co tam budeš dělat? Navštívíš mámu?
Nebo co?
Něco vymyslím.
Pořád tam znám pár lidí. Někomu zavolám.
Jo?
Teď mě nikdo nenapadá.
Ne, ale stejně jedu s vámi.
Chci to udělat sama.
Ne.
Bude ti ten batůžek stačit?
Jo.
Dávám vám dva dny.
Fakt?
No, možná až do víkendu.
Tak dobře.
Musím na malou.
Promiň, fakt potřebuju.
Fakt potřebuje.
Slyšel, co jsem říkala.
Potřebuje na malou.
- Připravená? - Viděla jsem to.
Začínám se bát.
Rozmyslela sis to?
A ty?
- Všechno ti ukážu, jo? - Jo.
- A jsi tu. - Jo.
Fakt do toho jdeme.
- Tak co myslíš? - Jo.
- Jo! - Jo!
Tohle je naše zahrada.
- Jo. A tohle? - To jsou dveře.
- Náš domeček. - No jo.
Naše okna vlevo a vpravo.
Není zač.
Přinesu to všechno, pitomci.
Nech to tam vepředu…
- Jo, není to odsud vidět. - Ale tady…
Jo, já vím.
- To jsi namaloval ty? - Všechno jsem maloval sám.
Co s tím budeš dělat?
Odnesu je k mé druhé snoubence?
Nevyhazuj to všechno.
Udělám místo.
Pak se vejde.
Tohle je koupelna?
- Je to… - To je koupelna.
- Můžeš tu být pořád. Fakt. - Věřím ti.
To jsem vyřezal já.
Tohle musí… Počkej.
Dobře. Když se podíváš sem…
Podívej tady! Koukni na to! Co je to?
Takhle to má vypadat. Neboj. Vyhodím to.
- Ale odtud to vypadá hezky. - Jo.
Jojo.
Tohle patří sem?
Co to děláš?
Ale…
- Zbývá dost? - Jo.
- Obojího. - Co?
Půjdeme se pak najíst. Jdeš s námi?
Přijde Janosch.
Toho neznám.
- Ale znáš. - Ne.
Na tenhle hroznej ostrov jsem radši zapomněla.
Chtěl ti ho dohodit, ale říkala jsem, že je to blbej nápad.
Tady jsem přecházel duny.
- Páni. - A tamhle vzadu byla pláž.
- Tak proto se nemusíš dívat. - Jo.
Radši koukám na tebe.
- Neznám nikoho, kdo ještě má cédéčka. - Já taky ne.
Tamhle je Janosch.
- Čau. - Jak je?
Daniel řídí, auto se řítí!
- Čau. - Čau.
Mého bratrance si pamatuješ, ne?
Ne.
Zahni doleva. Byla tam zácpa.
Dobře, pane navigátore.
Pan navigátor.
A co ty?
Zatím dost dobrý.
- Všechno hotový? - Jo.
A co vy? Těšíte se?
- Ne. - Trochu.
Jste šťastní?
Jsme šťastní?
Jako nikdy.
Pozor! Sakra.
Tak už jsme viděly všechno. Můžeme jet domů.
Chlap pro tebe.
Tak sklapni.
Fuj! Škaredej.
To je nádhera!
Podáš mi ty olivy? Podej mi olivy.
Tady máš. Dip. Na.
Dáš si taky?
Jsou fakt dobrý.
Chcete příbor?
Nebo jíte rukama?
Podáš mi, prosím tě, chleba?
Bože!
Vážně do toho jdeme?
- Vždycky můžeme odejít. - Ne.
Ani náhodou.
Ochutnala jsi tyhle? Fakt dobrý.
To je to poslední, co bych zkusila.
- Dobře. A co ty? - Jasně, brácho.
- Na tebe je spoleh. - Sakra.
To je Daniho bejvalka.
Ahoj.
Viděla jsem tvoje auto.
Ahoj.
Netušila jsem, že jsi zpátky.
Jo,
už pár dní.
Ahoj.
Posaď se.
Ne, díky. Dani, já půjdu.
Proč jsi mi neřekl, že přijedeš?
Ellin…
Promiň.
Dobře. Promiň.
Trapas.
Ne, nebyla vůbec trapná.
To jsem ještě nezkusila.
Připadala mi fakt smutná.
- Tak jak se vede, Paulo? - Cože?
Jo, co děláš?
Tohle a tamto, znáš to.
Tak co teda?
- Víš jak. - Nevím, povídej.
Já…
Pokračuj.
Říkají ti něco hranice?
- Jo. - No tak, jenom ho zajímáš.
Paula nic nedělá.
Tak hele!
Co je?
Začala jsi studovat, neudělala zkoušku a pak nada.
Teda Johanno!
Je to tak. Jestli to nezvládáš, řekni to.
No…
když o tom přemýšlím, užily jsme si i legraci.
Třeba jsme se jednou na celý rok vsadily,
že se každý týden s někým vyspíme.
- Paulo! - Takže 52 týdnů…
Padesát dva…
Padesát dva mužů.
Lidí, ty heteronormativní burane.
Vy dvě jste se vyspaly s 52 lidma za rok?
- Ne, to jsme neudělaly. - Ano, to jsme udělaly.
- Tak to nebylo. - Ale bylo.
- Jak to šlo? - Dobře.
- Šlo to dobře. - Ne.
Ale šlo.
Co to bylo za lidi?
Dobrý lidi.
Chcete vědět, kdo vyhrál?
- Ne. - Já nevím.
No jasně.
Uvědomuješ si, jak jsi trapná?
Zvoní mi mobil.
Paulo?
Paulo!
Telefonuju.
Ne, to vždycky předstírám já.
Co chceš?
Přeskočilo ti?
Proč jsi musela mít ty kecy?
Byla to skvělá sázka.
Fakt jsme se bavily, pamatuješ?
Před 20 lety.
- Dvěma. - Paulo?
A co jeho ex?
Kdo je jeho ex?
Hele, nejsi blbá.
Jak to myslíš?
Chápeš to. Ještě mezi nima něco je.
Proč to děláš?
- A co? - Ničíš mi to.
Cože?
- Jak se tam teď mám vrátit? - Stejnýma dveřma.
Zapomeň na to.
Začíná to bejt fakt ubohý.
Můžeš prostě odejít?
Páni.
Jo.
PŘÍSTAVNÍ KIOSEK
Fuj, to jsem se lekla.
Co tady děláš?
Tys tu spala?
To je moje oblečení?
Brzo budu pryč.
Kam jdeš?
Ty jsi vyrostl!
Děti rostou. Zázrak života.
Odkdy jsi tak hustej?
Takže už tě můžu navštívit?
Jasně. Můžeš přijet kdykoli.
Měla jsem hodně práce.
Jasně.
Kdy se Jojo vdává?
To se nestane.
Proč ne?
Zbláznila se.
A protože je to nesmysl.
Copak nejste nejlepší kámošky?
Vsadím se, že žádná svatba nebude.
Já to nechápu.
Protože máš ještě nedovyvinutý mozek.
Neboj. Třeba to ještě přijde.
Nemáš kluka nebo koníčka nebo něco?
Tohle je můj kluk.
Ty jsi blbá.
Musím už jít.
- Odvezu tě. - Ne.
- Proč ne? - Protože jedu s ním.
S tímhle klukem?
Jo, s ním.
Milej kluk.
Jo.
Ahoj.
- Ahoj. - Čau.
- Tak co jsi zač? - Jeremy. Ahoj.
To je moje sestra. Zrovna je na odchodu.
Jo.
Basti mi o tobě hodně vyprávěl.
- Vážně? - To není pravda.
Ale ona tomu věřila.
- No… - Musíme jít.
Salut, ségra.
Už jsem to říkal.
Nemusíš o tom teď mluvit. Taky jsem ti položil jasnou otázku.
- Proč neodpovíš? - Nech to být.
Proč se tomu snažíš vyhnout?
Ale to se stalo.
Tak neříkej, že ne.
Seděla jsem vedle tebe!
Co tady děláš?
Jen jsem si chtěla vzít věci.
Všechno dobrý?
Jo.
Všechno je skvělý.
Co to dělá?
Jde do práce.
Do jaký práce?
Nevím přesně.
Aha.
Mluvíte spolu někdy, nebo jenom šukáte?
Momentálně jenom šukáme.
Omlouvám se za včerejšek.
Víš, že to vážně udělám?
Co?
Vdám se.
Ne.
Myslím, že si ho nevezmeš.
O čem jste se hádali?
Lidi se občas hádají.
Paulo, vážně.
Co budeš dělat pak?
Po svatbě?
Ošukám svatebního fotografa.
Ne, myslím potom.
Jsi v tom bytě sama beze mě.
Co mám dělat?
To právě nevím.
Tak se nejdřív vdej.
Pak se uvidí.
Mám nápad.
Půjdeme pro svatební šaty.
Vážně?
Jo.
- Myslíš to vážně? - Jasně.
Jestli o tom budeš přemýšlet, rozmyslím si to.
Miluju tě.
Dobrý den.
Ty jsou sladký.
Ukaž.
Ty jsi ale blbá.
- Hele, tohle jsou ty pravé. - To jsou ony.
- Kýč jak bič! - Hezké a prosté.
S těmahle brejlema.
Tak bych se vdávala já.
Ahoj, zlato.
Bože.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Polib mě.
Políbím.
- Tyhle? - Hezký.
Zkusím si je.
Už jdu!
- Tak co? - Nádhera.
Vezmi si mě, Jojo. Myslím to vážně.
Zdravím.
Kurva.
Paulo, pojď sem.
Paulo!
Paulo.
- Tys to věděla? - Ne.
- Poznám to na tobě. - Fakt ne.
Paulo?
Vážně ne.
- Jdeme pryč. - Jo.
- Pomoz mi to sundat. - Jo.
Záda jsou zašitý.
Tady, vydrž.
- Kurva. - Kurva.
Pomůžu vám.
Díky.
Stůjte.
Co to má být? Děláte si srandu?
To už bylo.
Počkej, ty jsi…
Ahoj.
Co tady děláš?
- Nic. Zrovna odcházíme. - Jasně.
Musíte to zaplatit.
Jenže my jsme to neudělaly, takže…
Nejsem hloupá.
Hotově?
Kartou?
Skvěle se k němu hodíš.
Dva bezohlední kreténi se hledali, až se našli.
Díky za nákup.
Přeju hezký den.
Proč jsi mě tam vzala?
Jak to myslíš?
Paulo, no tak, přestaň to hrát. Chováš se divně.
Ne.
To, co řekla, bylo divné.
Na tom teď nezáleží.
Jedu domů.
Chtěly jsme ještě pít.
Pro dnešek stačilo. Kde chceš vysadit?
No tak, Jojo.
Promiň. Nemůžeme si promluvit?
Ne, díky.
Nemůžeš jednou zůstat se mnou?
Říkala jsem ti, že jedu domů.
Proč jsi najednou tak naštvaná?
Počkej.
Zůstaň tady. Jojo!
- Prosím tě, vystup. - Jojo!
Nezlob se.
Čau, vy dva.
Kiosek je jediný, co na tomhle zasraným ostrově stojí za to.
Tak co se stalo?
Proč tě to tu tak sere?
Dobře, chápu.
A co ty?
Proč se ti tu tak líbí?
Nevím.
Jsem tu prostě doma.
Můj domov je Jojo.
Všechno v pohodě?
Tohle je můj strejda.
Můj děda a strejda byli první surfaři na ostrově.
Vážně?
- Paulo. - Čau.
- Paulo, chceš pivo? - Jo.
Pořád se hádá s nějakým Francouzem,
který tvrdí, že byl první, ale nebyl.
Můj děda surfoval už v roce 1952.
Viděl ve zprávách, jak lidi surfujou na Havaji.
Tehdy to mohla dělat jen královská rodina.
Byl plavčík,
tak sehnal prkno a prostě šel surfovat.
Surfuješ?
Upřímně?
Jo.
Je to blbost.
Jak to můžeš říct?
Bojím se moře.
Jsi odsud.
Moře je tu všude.
Čeho se bojíš?
Nevím.
Jsi legrační.
Jak to můžeš vědět?
Nemám tušení. A nejsi?
Jak můžeš někoho znát, než ho poznáš?
Intuice?
- Asi bych se měl vrátit. - Teď?
Jo.
Můžu u tebe dneska přespat?
Asi ne.
Proč ne?
Nevím.
Fajn.
Měj se.
Basti?
Zase ty.
Kolik je?
Budou dvě.
Mohla bych spát pořád.
Ano, další forma popření.
- A vypadáš hrozně. - Co to bylo minule za kluka?
Do toho ti nic není.
Ty seš zamilovanej?
Je to jen výměnný student.
Brzy bude pryč. Nenechám si zlomit srdce.
A co ty?
Prej máš něco s Janoschem.
Ne.
Taky si nenechám zlomit srdce.
Takže jsme oba tak chytrý, nebo tak blbý?
Pojď sem.
Co tady děláš?
Hledala jsem tě.
Před krámem jeho bejvalky? Nekecej.
Pohádali jsme se.
S kým?
S papežem. S kým myslíš?
Proč?
Zeptala jsem se ho na Ellin a…
on se začal chovat divně, tak mě napadlo…
jít se zeptat jí.
Zeptat se jí?
Je mi na hovno.
To je dobrej nápad.
Ne, blbej.
Mám pocit, že jsem ho podvedla, a ani jsem s ní nemluvila.
Co se děje doopravdy?
Nevím.
Povídej.
Nemám tušení.
Všechno se změnilo, když jsme přijeli.
Je tak vážný.
Chceš jet za mámou?
Jo.
Měli jsme štěstí, že narazila na kámen.
Představ si ten voser s bryndákem,
utíráním slin a tak.
Dobrá práce, Ulrike!
Dobrá práce,
mami!
Skočila, protože neviděla jinou cestu z manželství.
To chápeš, ne?
Pauli.
Není to tak jednoduchý.
Ne?
Vím přesně, co chci.
Tak proč brečíš?
Protože jsme se pohádali. O nic nejde.
Koho chceš oblbnout?
Copak ty jsi spokojená, jen když mně je na hovno?
Jojo, víš, že o to nejde.
Chci, aby sis uvědomila, jak je to tu na hovno.
Dobrá práce, Jojo!
Jojo!
Tak já jdu.
Tak jo.
Takže to je všechno?
Jak to myslíš?
To já taky nevím.
Tohle jste v Berlíně dělali pořád, ne?
Jo.
Asi jo.
Nechceš jít do postele?
Promiň.
Co tady děláš?
Chci se omluvit.
Ty šaty jste zaplatily. V pohodě.
Jo, ale mrzí mě, jak jsme se chovaly.
Teoreticky jsme pořád spolu.
Cože?
Útok!
Paulo.
Útok!
- Paulo, cítím se hrozně. - Ústup.
Ústup.
Ústup!
Ellin, co tady děláš?
Ahoj.
Ahoj. Vy jste pily?
Jen aperitiv. Malý.
Můžeme dál?
- Můžu jít taky? - Prosím, madam. Račte dál!
Jojo!
Paulo! Máme spoustu jídla.
Janosch přinesl i dvě bedny vína.
- Pojď sem, ukážu ti ryby. - Musíme si promluvit.
Počkej, musím jen…
Co je?
Někoho jsem přivedla.
Aha. To je super. Kdo je to?
Asi mě teď budeš nenávidět,
ale to nevadí, protože jednou mě nenávidět možná nebudeš.
O čem to mluvíš?
Dani?
Paulo.
Ano.
Co tady děláš?
Říkala jsem, že jsem ji přivedla.
Jasně.
Dáš si něco k pití?
- Ne. - Ano, prosím.
Bílé víno?
Paulo?
Můžeme si jít promluvit ven?
Jo, ale teď se to nehodí.
Máme hosta. Bylo by to neslušné.
Jo.
Ahoj, já jsem Jojo.
Něco k pití?
- Ne, díky. - Jo.
Prostě jí nalej.
Ne, já to udělám.
Tady máš.
- To nic. Uklidím to. - Ne, nech to tam.
To není problém. Prostě mi řekni, kde je kýbl…
Jsi jeho služka?
- Nech to být. - To je dobrý.
To nic. Prostě mi řekni, kde je.
Pod dřezem vedle koše!
Já tam dojdu.
Ellin, prosím tě, zůstaň…
Paulo, můžeš mi říct, proč jsi ji sem přivedla?
Johanno, aspoň na pět vteřin se uklidni!
Jojo, musím s tebou mluvit.
- Se mnou? Jo? - Jo.
Jasně.
To bylo tak okatý. Můžeš sklapnout?
Co je?
To…
Ne, Ellin, nech to.
No tak, Ellin, udělám to.
- Udělám to. - Já to zvládnu taky…
- Ne, nech mě. - Dělám to!
Tak jo.
Tak…
Tak si všichni sedneme.
Ellin, kam si chceš sednout?
Danieli, o co tu jde?
Promiň.
Chtěl jsem s tebou o tom mluvit…
ale ne teď.
Co se děje?
Za co přesně se omlouváš?
Že je pořád tvoje holka?
Cože? To není pravda.
- Kdy ses se mnou rozešel? - Řekl jsem, že potřebuju prostor.
Když jste se poznali, byl pořád se mnou.
A když jste se rozhodli vzít, byl pořád se mnou.
A když…
Když jedu do blbýho Mexika
a řeknu, že potřebuju prostor, tak je to snad jasný!
Ne.
Pořád jsi mi psal.
Je to tak?
Jo, protože…
jsi pro mě důležitá.
Aha.
To je zajímavý.
A protože jsem se o tebe bál. Chápeš?
Chci, abys byla šťastná. Nechci ti ublížit.
Co je to za bordel?
Tohle není k ničemu.
Chtěl jsem ti to říct.
Kdy?
Po tý absurdní svatbě?
Nechápu, proč jsi naštvaná. S tebou to nemá nic společného.
Seš blbej?
Nemáš právo se do toho plést.
Žádný.
Nepletu se do toho.
Chráním ji před hajzly jako seš ty!
Co máš kurva za problém?
Nech ji být!
Ne.
Hej!
Co to sakra je?
Váš vztah byl založený na hromadě sraček.
A je mi moc líto Ellin.
Cože?
Měla bys mi poděkovat.
Proč jsi mě tak ponížila? Přede všema.
Jinak bys mě neposlouchala.
Ten chlap je kretén.
Zapamatuj si to! Nepotřebuje tě.
Já tě potřebuju.
Paulo, ty strašně škodíš. Uvědomuješ si to vůbec?
Jsi psychopat, Paulo.
Magor.
Jsi úplně vyšinutej cvok.
Baví tě tahat ostatní do svejch sraček?
Baví tě to hodně?
Co vlastně chceš?
Co tu děláš?
Vzpamatuj se a nech mě žít!
Přestaň se do všeho plést, sakra!
Potřebujete pomoc?
Ne. Jsem v pohodě.
Nebo možná… Nemáte pro mě něco k pití?
Jasně.
- Odkud jste? - Z Dánska.
Já jsem Olli a tohle je Freja.
Já jsem Paula a tohle je Jouda Heiner.
Ahoj. Těší mě. Jste odsud?
Ano i ne.
Nechcete se s námi napít?
Zrovna jsme se chtěli jet projet na čtyřkolkách.
Nechcete jet s námi?
Jo.
Proč ne? Milujeme čtyřkolky.
Že jo, Joudo Heinere?
Co je to čtyřkolka?
Zítra jedeme domů.
Potřebuju tě.
Překlad titulků: Zdenka Slezáková