Downloaded from YTS.MX
Dnes ráno Alex Honnold z Free Solo,
Official YIFY movies site: YTS.MX
leze v neprozkoumané skalní formaci. hluboko v Amazonii známé jako Tepui.
Spolupracoval jsem s týmem
a sledoval jejich putování. Přizvali si vědce Bruce Meanse,
který věří, že tyto tepui se hemží biologickou rozmanitostí.
Přirovnal je ke skrytým Galapágám, plným neobjevených druhů,
a chce, aby byly chráněné.
Téměř každá z těchto tepui je vysoká až 300 metrů,
většinou lemují vrcholové útesy. Na žádné nebyly prozkoumány nové živočišné druhy.
Myslím, že většina lidí je dost překvapená, když zjistí
že jsou v džungli šílené věže.
Je to takové mytické místo, víte?
Jsou tam věci, které jsou divočejší než cokoli, co si umíte představit,
a opravdu existují.
První výstupy jsou moderním průzkumem,
protože jdete na kus skály člověkem nedotčené.
A tak opravdu nevíte, co najdete.
Musíte ovládnout strach a nejistotu,
a zůstat v klidu, protože doslova vstupujete do neznáma.
PRŮZKUMNÍK
POSLEDNÍ TEPUI
Jsme na výpravě do nádherného srdce Jižní Ameriky, na tepui.
DR. BRUCE MEANS BIOLOG
Už jsem tu s Brucem byl.
Naposledy jsem tu byl…
MARK SYNNOTT VEDOUCÍ EXPEDICE
…v roce 2006. Takže je to už 15 let,
a od té doby se sem snažím vrátit.
Když jsme sem s Brucem podnikli první expedici,
byl jsem svědkem jeho vášně pro vědu.
Vzpomínám si, že na jedné z cest našel, myslím, devět nových druhů.
A já jsem si říkal: „Bože! Co to dělá?“
Sám se vydal na misi za záchranu celé této oblasti,
chce najít a zkatalogizovat dostatek nových druhů, aby světu dokázal,
že tato bezkonkurenční biodiverzita musí být chráněna.
Ale je mu už téměř 80 let.
A je tu ještě jedno místo, kam se mu nikdy nepodařilo dostat,
aby své dílo dokončil…
vysoko na stěnách skály…
Tak jsem zavolal Alexi Honnoldovi.
Alex je jedním z nejodvážnějších,
ne-li nejodvážnějším horolezcem na světě.
Řekl jsem mu, o co se pokusíme. A Alexovi se líbil nápad
dostat Bruce na skálu, a Alex je typ člověka, který to dokáže.
A chce to uskutečnit.
Takový výlet, s renomovaným biologem,
se skvělým týmem a cílem.
HOROLEZEC
To není běžné.
Toto jsem vždy chtěl v životě udělat.
Mým úkolem na této cestě je zajistit, že úspěšně vylezeme na stěnu.
Obzvlášť s osmdesátiletým mužem budeme velmi opatrní,
ale myslím, že to bude děsivé.
Dvanáct set metrů. Myslel jsem, že budeme v 1 100 metrech,
- což je nejblíže ke stěně, nebo... - Ale to je tak 600 metrů převýšení?
- Bruci, bude to stačit? - Jo.
Potřebuji získat vzorky.
Měly být v muzeu, aby bylo možné doložit, že se našly,
a potřebuji z nich získat DNA.
HOROLEZEC A BIOLOG
A nemyslíš, že se musí vyrovnat s malým územím?
- Jo. - Malým.
- Jestli tě dostaneme nahoru… - Jo. Pak budeme vědět.
…můžeš udělat kompletní průzkum.
V nejlepším případě bude stěna dostatečně strmá,
že lano v podstatě bude volně viset.
A pak ho vytáhneme, jako když taháte pytel,
v podstatě jako by seděl na malé židli
a pomalu stoupal s příjemným výhledem při hledání druhů.
Dobře, ale co když stěna nebude převislá?
Pak budeme muset improvizovat.
Naštěstí máme s sebou horolezce, tak to vyřešíme.
Jo, máme Honnolda, ale problém je, že Honnold,
i když je takový nadšený, nemůže táhnout Bruce sám.
Ne, ale proto máme tým.
- Bude potřebovat pomoc. - Jo, to jo.
Náš horolezecký cíl se nachází hluboko v amazonské džungli.
Tak to vypadá před námi, 56 kilometrů treku džunglí.
Dobrá vyhlídka, Bruci.
Být s Brucem v džungli je neuvěřitelný způsob, jak vnímat
rozmanitost života kolem.
Myslím tím, že o všem něco ví.
Podívej! Přímo tady. Není to super?
Je to jako jít na večírek s někým, kdo všechny zná.
Něco jako: „Tamten dřív chodil s touhle holkou,
a tamten zase…“ Ví o všech vztazích.
A myslím, že když vnímáte složitou síť vztahů
v džungli, je vše mnohem poutavější.
Něco dobrého pro všechny.
Pavouci jsou draví, a obvykle se požírají navzájem,
takže jsou obvykle samotáři.
Ale existují i koloniální. A toto je jeden z nich. To je super.
Páni.
Jeho vášeň pro přírodu je pro mě tak inspirující.
Inspirující, nejen jako pro biologa, ale i jako člověka.
A je mi ctí, že s ním mohu být na expedici.
Tato expedice je jakýmsi vyvrcholením celé mé práce v Jižní Americe.
Všechno to začalo, když jsem si jako dítě začal vážit přírody
a zajímat se o smysl všeho.
A brzy, v devíti nebo deseti letech, jsem začal být fascinován evolucí.
A tak jsem chytal ještěrky a hady a tarantule a štíry,
a ukládal je do sklenic.
Tohle je super. Vidíš tu malou žlutou špičku ocasu?
Už se blíží.
A nakonec mě to přivedlo do tohoto nádherného kraje…
- Neskákej. - …kde jsem se zamiloval do tepui.
Neskákej. A je tu.
Tepui jsou jako ostrovy na obloze.
Pravděpodobně byly erodovány do pískovce z Afriky,
když se Jižní Amerika a Afrika spojily před mnoha miliony let.
Tato expedice je první, která se podívá na stěny tepui,
abychom zjistili, zda zde žijí jedinečné rostliny a živočichové.
Doufejme, že posouzení druhového bohatství této oblasti,
přiměje vládní představitele
a lid Guyany chránit toto nádherné místo.
Tohle je jeho splněný sen.
Tenhle výlet by mohl být jeho životním dílem.
To je super. Páni.
Byl na 33 expedicích na tepui. Na skále nikdy nebyl.
A proto jsme tady, abychom Bruce vzali na cestu
až na vrchol samotné tepui, kde bude hledat nové druhy
a katalogizovat, co tu žije,
na tomto jedinečném místě na světě, které vědci dosud neprozkoumali.
DEN 6.
Ahoj, Troyi, jaké je dnes počasí?
Počasí není ani dobré, ani špatné.
Počasí je v pořádku.
- Takže jdeme? - Jo.
- Žádný problém? - Žádný problém.
Putování džunglí k tepui
je zajímavá zkušenost. Začínáte v deštném pralese,
což je technická turistika, víte, překonávání kořenů, překračování potoků.
A každý den je těžší a těžší
jak se blížíte k tepui, blíž ke stěnám,
protože terén je čím dál strmější a hustější.
Prostě se to na vás postupně nabaluje celou cestu.
Říkáte si: „Je to čím dál horší.
Je to vyčerpávající boj proti bahnu a impregnaci,
když jste v těchto lesích.
Už to začíná být trochu únavné.
Tohle dělám už asi šest hodin.
Mám trochu obavy o Bruce, terén je stále strmější a náročnější.
Bruce jde pomaleji, než jsme čekali.
Jde mu to ztěžka. Řekl bych, že je sám překvapený,
jak dostává na frak.
V pořádku, Bruci?
- Jsem v pořádku. - Dobrý?
- Jo. - V pořádku.
Je těžké věřit, že to zvládneme.
Jdeme dál!
- Už jen čtyři dny k vodopádu. - Jo.
Pak přijde ta nejhorší část.
DEN 10.
Opatrně, žádný spěch.
Tohle bude pro Bruce nepříjemné.
Dostal se k nejstrmější části. Nasazuje si úvaz
a Mark ho nejspíš uváže na jištění.
Svým způsobem je to snadné,
ale když spadnete, asi nepřežijete, takže…
Tenhle vratký žebřík postavili Akawaiové.
Půjdeme po jednom.
- To jsou dlouhé rozestupy. - Jo, vidím to.
Mám problém ohnout kolena.
Vidím, kam šlapu.
Uvidíme tady.
Skvěle, Bruci. Jsme skoro dole. Jste borec.
Hele.
To byl neuvěřitelný výkon.
Teď už se jen deset minut brodit bahnem.
Bahno zvládnu.
Trochu zoufalství a utrpení,
ale ta odměna vám úplně vyrazí dech.
ZÁKLADNÍ TÁBOR VODOPÁD DOUBLE DROP
Tohle zbožňuju! Už se nemůžu dočkat, až vlezu do vody.
- Vítejte u Double Drop. - Nádhera.
Pro Bruce to byl opravdu důležitý okamžik.
Je to jedno z jeho oblíbených míst na Zemi.
A dostat se sem byl jeho sen.
To je můj ráj!
Je to nejdivočejší, nejčistší,
odlehlé a nádherné místo, na kterém jsem kdy byl.
Nemůžu uvěřit, že jsem se sem vrátil…naposledy.
Byl to úžasný okamžik, ale zároveň
jsme se dostávali hlouběji do pustiny,
a byli jsme až děsivě odhodláni.
Díval jsem se dopředu a říkal si:
„Jak přes to Bruce dostaneme?“
Proboha.
Co tam máme, Marku?
To je tepui Wei-Assipu.
Vypadá…drsně.
Vyšplhat nahoru nebude snadné.
Už vůbec ne s osmdesátiletým člověkem.
DEN 11.
Všichni nosiči pomáhají Bruceovi…
HOROLEZEC A BIOLOG
…odchytávat všechny žáby, ještěrky, hady, pavouky.
V táboře panuje blázinec.
Chytil jsi velkou tarantuli.
Pavouk Goliáš, největší na světě.
Z téhle části světa neexistuje žádný soupis živočichů a rostlin.
Tito hadi se živí slimáky.
Objevujeme další druhy a zjišťujeme, že je toto místo
důležitým nalezištěm biologické rozmanitosti.
Posledním dílem skládačky je zjistit, co na vrcholu tepui žije.
Je tak náročné dostat se tam,
že to tam vědci zkrátka nemohli prozkoumat.
Bruceovi jsem sliboval, že se nahoru dostane,
ale vlastně ještě nevím, jak to uděláme.
Nejspíš budeme muset zkombinovat techniku a strategii. Ale v tuto chvíli
je výzvou cesta džunglí pro osmdesátiletého člověka.
Když jsme viděli, jak moc to Bruce zmohlo, Alex, Fuco a já
jsme si říkali: „Páni.“
Je zřejmé,
že k úpatí hory mu to bude trvat déle,
než jsme předpokládali.
Vzdálenost, kterou jsme chtěli…
každý den urazit, zkrátíme na polovinu.
To znamená, že cesta bude trvat dvakrát déle.
Bruce může urazit poloviční vzdálenost,
ale možná to ještě zvládneme celé,
abychom se ujistili, že váha stěny…
Můžeme se rozdělit, a tím to vyřešit.
Jo, musíme.
Probereme to u večeře.
- Jo, asi jo. - Určitě je řešení,
ve kterém se výstroj i tým drží stejného plánu.
Bruce si zvolí tempo, jaké potřebuje, a dopadne to dobře.
Největší obavy mám z toho, že můj věk a moje fyzické schopnosti by mohly výpravu
brzdit nebo zpomalit. To mě hodně zneklidňuje a dělá starosti.
Jediné, co můžeme udělat,
je vyrazit vpřed s nosiči, prorazit stezku
k úpatí útesu a Bruce zůstane u Double Drop, kde si bude dělat svoje.
Pak bude cesta připravená, a my se buď vrátíme,
abychom s ním strávili nějaký čas,
- nebo začneme pracovat na výstupu. - Dobře.
- A on nás dožene. - To dává smysl.
Myslím, že poloviční tábory mají smysl, alespoň pro většinu týmu.
BRIAN IRWIN TÝMOVÝ LÉKAŘ
Podle mě bezpečnost opravdu musí být prvořadá.
Chlapi, jsem pro jakékoli vaše řešení. Nenutím k ničemu.
Chci říct, že mi nevadí ani jediná maličkost,
protože jsem rád venku, sám v lese,
a dělám to už léta. Ale je mi skoro osmdesát.
Včera jsem si při pádech málem zlámal kosti.
- A… - To se už nesmí stát.
- Jo. - A to je…
Vypadá to, že se shodneme, že se rozdělíme,
zvolíš si svoje tempo. Bude to skvělé.
A je to.
Takže na příštích pár dnů máme plán.
- Ano. - Bezva. Pojďme spát.
- Jo. - Jdi spát.
Čeká nás další velký den.
- Dobře. - Pro dnešek končíme.
Dělám výzkum, který by se dal nazvat vědou na úrovni alfa.
Chodím v přírodě a dívám se, co všechno najdu.
Bylo by opravdu příjemné překvapení,
kdybychom na útesu našli pro vědu něco nového.
Na cestu nahoru jsem si nikoho lepšího než Marka a Alexe nemohl přát.
DEN 12.
Tak zatím, chlapi.
- Uvidíme se tam. - Jo.
- Jdeme na to. - Dnešek je den,
kdy konečně dorazíme ke stěně.
Úplné neznámo. Nikdo tam ještě nebyl.
Dnešek je pro výpravu opravdu velký den.
Indiáni jsou odborníci na džungli.
Umí se v terénu pohybovat.
A na druhé straně je náš tým, který neví, jak se v džungli pohybovat.
V džungli se neorientuji. Nevím, kam jdeme.
Mají plán. Nechme je to udělat.
Vidíte tam tu oranžovou stěnu?
Jo.
- Nalevo. - Nalevo.
- Jo. - Tam jdeme.
Dobrá.
AKAWAISKÝ PRŮVODCE
Chcete vidět hřeben?
- Podívejte na to! - Sbohem, drone.
Stěnu jsme viděli od cesty,
a začali jsme plánovat, kudy vylezeme.
Můžu jít i níž.
Jo, to je… Hřebenový les kolem dokola.
A jde tudy, na pravou stranu, rovně dolů a po okraji.
Bude lepší to pro Bruce pokácet.
Je to pořádně vysoko, kámo.
Podívejte na všechnu tu vegetaci napravo od oranžového profilu.
- Je to vidět s tím světlem? - Je. To je okraj,
o kterém jsme mluvili. Možná je tam traverz.
- Je to trochu vidět. - Jo.
Když jsme viděli tvary, které jsme se snažili rozpoznat,
celkem jsme věděli, kam jít.
Povedlo se!
Když se díváte se z dálky je to jako malý ostrov.
Ale dostat se ke stěně je neuvěřitelně obtížné.
Představte si hustý, hluboký,
rašelinový porost nebo tak něco.
Pozor na díry.
Balancujete na takové hubené kládě,
a když uklouznete, spadnete do hluboké průrvy.
Nevím, jak tímhle dostaneme Bruce nahoru.
Je to tam docela šílené.
Prostě to nejzrádnější, co jsem kdy musel projít.
Usnadnit to Bruceovi bude vyžadovat víc než jen pilu.
- Nebo vrtulník. - Jo.
Najednou se džungle otevřela a objevila se tahle skalní stěna.
Sakra.
- To je ujetý, kámo. - To je šílenství.
Bylo to šílené. Ale jsme tu hluboko v džungli.
Takže teď asi vylezeme nahoru.
Po tom, čím jsme si dnes prošli, je pro mě tak trochu nemožné
představit si Bruce nahoře.
Něco takového jsem ještě nikdy nedělal.
Jo, máme problém.
TÁBOR V DŽUNGLI
Proboha!
Dnešek byl rozhodně
jeden z nejnáročnějších dní, protože jsem šel celý den do kopce.
Mám obavy. Něco mi říká, že…
TÝMOVÝ LÉKAŘ
…tímhle riskujeme váš život.
Ale ne.
Mohli bychom počkat, až co řekne Mark?
Rozhodně, musí to být týmové rozhodnutí.
- Ale podle mě… - Ano.
- To je… - …vy jste lékař.
…nestojí to za to, abyste riskoval život,
dostáváme se na místo, kde je nezvládnutelné nebezpečí.
- Mark. - Marku.
Ahoj, Bruci, rád tě slyším. Jak je? Zníš unaveně.
Potřebuji od tebe slyšet tvůj názor, jestli to zvládnu. Přepínám.
Takže terén mezi námi a vámi
je příliš náročný a nebezpečný na to,
abychom se o váš přesun nebáli.
Máme obavy, abyste se nezranil. Nebylo by vás, jak evakuovat. Přepínám.
Rozumím. Radost z toho nemám, ale úspěch výpravy
je podmíněn tím, že se nikdo nezraní.
Vy pokračujte ve výškovém přesunu.
Takže cokoliv najdete, a hlavně Fuco,
který se v herpetofauně vyzná, mi chyťte a uložte.
A až se vrátíte sem dolů, budeme mít celý transekt kompletní.
Pošlu vám obrázek nového druhu Stefania.
Pravděpodobně ji uvidíte.
Takže cokoli při výstupu na stěnu a na vrchol uděláte,
bude pro naší expedici přínosem. I když tam nebudu.
Dobrá, Bruci. Udělám, co budu moci, abych našel tu šťastlivku Stefanii.
Skvěle, Fuco. Vím, že ty to zvládneš.
Přepínám a končím.
Našel jsem několik nových druhů žab z rodu Stefania na úpatí tepui.
Podle mé teorie bychom měli objevit nový druh rodu Stefania,
který se vyvinul na vrcholu tepui.
Měl jsem pocit, že jsem tým zklamal.
Protože jsem to chtěl sám udělat, ale respektoval jsem jejich názor.
Doufejme, že s výsledkem dostat mě v pořádku domů.
TÁBOR U STĚNY
Panebože.
Konečně se mraky zvedly.
Duha!
Bože, za tohle to stálo.
- Těšíte se na modrou? - Zatím nejlepší výhled.
Duhy!
Tohle je úchvatný.
Myslím, že nejkrásnější pohled, který jsem kdy v horách viděl.
Balíme se nahoru. Konečně vyrážíme.
- Fuco, tohle se právě objevilo u nosičů. - Kouknu se.
Je to ten nákres žáby, kterou hledáme?
Jo.
- Páni. - To je hustý.
Tohle je ta žába, kterou chce Bruce na stěně najít.
Nový druh Stefania…
- To zní jako… - …z vrcholu Wei-Assipu.
V biologii mám určité odborné znalosti.
Takže cítím, že bych tu měl být Brucovýma očima.
Vyrazíme na cestu.
Čas nasadit si přilbu.
Zapnout postroj. Utáhnout. Jo, skvělý.
Dobrá, lezu.
Jdu na to.
Tudy ještě nikdo nelezl.
Máme v plánu hledat cestu za pochodu.
TÁBOR U STĚNY
Asi po 250 metrech je římsa, kde bychom se mohli utábořit.
Pak přetraverzujeme po římse až na vrchol…
TÁBOR NA ŘÍMSE
…a po cestě budeme hledat žáby a další živočichy.
PLOŠINA NA VRCHOLU
Trochu výš je slušná horizontální trhlina na bezpečné umístění kolíku.
Kdybys narazil na něco nebezpečného, dej mi vědět.
Jo, tohle je trochu nebezpečné.
Dobře.
- Tady je to všechno uvolněné. - Vypadá to tak.
Je šílené, jak je ta skála zároveň špatná i dobrá.
Buď opatrný.
Při prvovýstupu budou uvolněné kameny.
Takových bude spousta.
To je asi největší nebezpečí, kterému čelíte,
když jste průkopníkem na nové trase. Myslím obrovské věci,
jako kusy skály o velikosti školního autobusu.
Když se něco takového objeví při lezení, může vás to zabít
Nevíte, čemu můžete věřit.
- Dobře mě sleduj, Fuco. - Jo, mám tě.
Pár uvolněných…
Dobře.
Jo.
Jo!
- Bylo to těžké. - To bylo.
- První stopa. - Je chladno.
Dobrá práce!
Páni. Říkali, kudy půjdou nahoru?
Řekl bych, že přímo prostředkem.
Viděl jsem tuto scenérii na satelitních snímcích,
ale být tady je úchvatnější než nějaký letecký snímek.
Přijde mi fascinující, že jsou tam skalní výčnělky,
pukliny a trhliny, kde roste vegetace. A to jsou místa,
kde mohou žít živočichové, kteří mě zajímají.
A jestli Fuco, Mark a Alex najdou na skále nějaké živočichy,
jako žáby nebo ještěrky, bude to opravdu velký objev.
Je jasné, proč se nikdy na skále nic odborného neprovádělo.
I když jsem zklamaný, že nemohu pokračovat
na vrchol Wei-Assipu, jsem šťastný,
že to za mě kolegové udělají,
a já mohu strávit týden v tomto ráji o samotě a pozorovat
všechny ty úžasné organismy této lokality.
Ocitl jsem se tady asi na týden, abych mohl jít v noci ven pozorovat,
studovat a fotografovat tvory, které obdivuji.
Naše oblast bádání sahá od tábora v džungli až po vrchol tepui.
Celá tato oblast je plná neobjevených druhů.
Takovou žábu jsem nikdy neviděl.
Takže tu máme další nový druh.
- To je úžasné. Gratuluji. - Jo.
Tímhle pomůžeme doplnit přehled biodiverzity, který v oblasti provádíme.
A v konečném důsledku pomůžeme přispět k její ochraně.
Vzrušující. Sen terénního biologa.
- Jak to vypadá? - Docela divoký.
V lezení je jednou z nejtěžších věcí strach z neznámého.
A udržet psychiku pod kontrolou,
když se dostanete do potíží.
A při prvovýstupech je tento zážitek nejsilnější,
protože, když jde o prvovýstup, nevíte, co tam je,
nad vámi může být cokoli. Kdo ví, co se stane?
Jsme nahoře a jistíme Marka na místě, které může být
jednou z překážek na cestě. Leze po této velké střeše.
STŘECHA
Střecha je převis, který vyčnívá ze skalní stěny.
60 METRŮ
Tahle je ve výšce asi 60 metrů a není snadné ji obejít.
Sleduj mě.
Sleduji tě.
Ta střecha nevypadá vůbec hezky.
Je docela extrémní.
Přemýšlím, co bys udělal ty. Ale nevím to jistě.
Musíš udělat to, co považuješ za nejlepší.
Nejdůležitější je, kde bys mohl proniknout střechou.
Střechou prochází tenká trhlina,
sotva viditelná, a tam chceme.
Asi bys měl vylézt a kouknout na to.
Dobrá, souhlasím.
Alex vzal lano. A pak už jen víme, že visel jako lenochod.
Říkali jsme si, že do toho asi jde.
Dobře, Marku. Jdeme na to. To je střed.
Dobře, mám tě!
- Výborně Alexi! - Jo.
Předvedl jeden z nejúchvatnějších horolezeckých kousků,
který jsem kdy viděl, přímo tam, při prvovýstupu,
visel na střeše ve velmi vysokém stupni obtížnosti.
A nakonec to byl
opravdu klíč k celé trase přes tuto obří střechu
do ideální polohy na další cestu.
Skvělá práce, kámo!
A kam teď?
Mít lano a vybavení ještě neznamená, že jste v bezpečí.
Jste daleko na opuštěné skále v odlehlých koutech Guyany.
Pokud se zraníte, nemáte šanci na záchranu nebo pomoc.
Jak je dole, Fuco?
Utrhlo se něco?
Pustil jsi to nebo jsi spadl?
- Spadl jsem. - Jasně, super.
Klouže to.
Musíte zajistit, že je to bezpečné.
Lezete na děsivé místo
a máte pocit, že je to scéna z filmu Cliffhanger.
Fuco!
Campeador.
Páni, koukni, co Alex udělal.
Nemůžu uvěřit, jak je to převislý.
- To je tak… - Hodně.
…deset až dvanáct metrů od stěny.
Odsud je to dalších 180 metrů po strmé skále
k výčnělku, kde se můžeme na noc utábořit.
180 METRŮ
Bohužel je tato expedice,
asi mé poslední putování džunglí.
Rád se pomalu procházím, pozoruji mech.
Pozoruji. Najdu hmyz nebo zvíře, které bych neviděl,
kdybych se řítil rychle. A opravdu, zrovna vyskočil tenhle prcek. Ropucha.
Ropuchy jsou žáby, ne všechny žáby jsou ropuchy.
Je nádherný.
Dokonalejší už to být nemůže.
Pokud vím, vstoupili jsme sem jen my.
Divočejší a krásnější to ani být nemůže.
Chci se jen tiše kochat.
Nasát to.
Jednou opustím planetu.
Bude mi to chybět.
No.
Chystám se do neznáma. Jsme trochu v mraku,
bohužel je všechno mokré.
S mokrými chyty je výstup těžší.
Ale my budeme pokračovat a uvidíme, jak to půjde.
To byla dnes největší překážka.
Paráda, Alexi!
Jo, chci, aby to bylo něco jako zábavný výlet.
Jsem tu s Fucem jištění.
Fuco jistí Marka. Vidíme ho dole?
Jo, je támhle.
Ještě stoupá z toho mračna.
Asi proto se tomu říká mlžný les.
Stěna nad námi vypadá…
Uvidíme. Vypadá to zajímavě.
Panebože. Je to jako hra Jenga.
Kámen!
- Trochu děsivý, Fuco. - Jo, vím.
Musel jsem otočit okraj, abych se dostal na výstupek
a snad každé uchycení se vylamovalo.
A pro mě bylo náročné a děsivé všechno vyndat, aniž bych spadl.
Fuco, pokračuji dál.
Jo.
Tohle je východ na mé hřiště.
- Co se děje? - Děsivé.
Tak jo. Dokázali jsme to. Jsme na výčnělku.
Raz, dva, tři! Teď.
Fajn, pod tímhle.
Tři!
Stmívá se a my ještě taháme obrovské batohy.
- Je toho tolik! - Raz, dva, tři!
Teď to začne být zajímavé z hlediska biologie,
protože budu hledat žáby.
Stavíme tábor na stěně.
V podstatě se jen snažíme zabydlet v našem novém domově nahoře na útesu.
Takže zítra máme v plánu vyrazit tímto traverzem,
přes něj a dostat se na vrchol,
a to bude zaručeně divoké dobrodružství.
Zítra to bude výzkum.
Výzkum ve jménu vědy. Jménem doktora Bruce Meanse
se pokusíme najít tu žábu. Nebude to snadné.
VERTIKÁLNÍ TÁBOR
Hlásili jsme se z výpravy Michaelu Strahanovi
z pořadu Good Morning America.
DEN 14.
Zprávy satelitním telefonem o průběhu expedice
a o tom, co děláme.
Je skvělé sdílet tento zážitek se světem přímo, když se to děje.
Ahoj, Alexi. Jak se daří? Jak to jde tam venku?
Ahoj, jde to skvěle. Úspěšně jsme zdolali část této obří tepui.
Zvládli jsme rozsáhlý systém výčnělků spojující nás s vrcholem.
Takže všechno jde skvěle.
Slyšel jsem špatné zprávy o Bruceovi.
Co se stalo? A hlavně, je v pořádku?
Zůstal v jednom ze základních táborů na cestě ke stěně.
S táborem, kde se nachází, jsme rádiově spojeni.
Jsem tu.
Jsem v nejlepším pořádku.
Nacházíme různé druhy úžasných, vzrušujících a exotických nových druhů,
a obohacujeme světovou biodiverzitu, což sem přitáhne pozornost
jako do významné oblasti biologické rozmanitosti.
Je to týmová práce. A ještě není u konce.
Jsem moc rád, že se v průzkumu pokračuje. Přepínám.
To zní fantasticky.
A vy, při závěrečném výstupu na vrchol se opatrujte.
My vám fandíme.
V nadmořských výškách s vegetací je vlhko.
Je to ideální prostředí pro všechny druhy žab a dalších živočichů.
Nalezení obratlovce, který je endemitem samotných útesů,
by byl výjimečný a úžasný úlovek.
To vypadá riskantně.
Půjdu nahoru tímto malým tunelem a pak dál.
Zásadní bude zůstat poblíž úpatí.
Tolik havěti. Město tarantulí.
Některá místa byly neproniknutelné houštiny,
kde jsme se prodírali skrz.
Nakonec jsme vylezli na vrcholku Wei-Assipu.
PLOŠINA NA VRCHOLU
Propána.
To je úplně šílený pohled.
Podívej tam na ten strom, je jako z pohádky.
Když Bruce nemohl, bylo na nás, abychom na vrcholu
našli nové druhy žab a pomohli dokončit jeho životní dílo.
Jsme na plošině vrcholu, není to nejvyšší bod,
ale v podstatě jsme se dostali na vrchol.
Dávejte pozor. Jednoznačně se nacházíme v žabím území.
Teď opravdu potřebujeme, aby nám přálo počasí.
Teď nemáme žádný úkryt a jsme pod širým nebem
a mraky se zvedají přes okraj tepui.
Mlha se vrací.
Nic není vidět. A začíná pršet.
Ne.
Je ti zima? Pojď si sem sednout, Fuco.
Byl jsem skoro podchlazený. Schovávali jsme se s Markem v pláštěnce
pod kamenem.
Máme tu dva chlapy v jedné pláštěnce.
Snaží se zůstat v teple tady na vrcholu.
Jo, tohle není zrovna vrcholná sláva, v jakou jsme doufali.
Žábu jsme nenašli, já jsem promočený na kost.
Hledáme žáby.
Je to jako hledat jehlu v kupce sena.
Bruce je bez problémů najde, ale není to tak snadné.
I když ji slyšíte, není snadné ji chytit.
Slyším ji nahoře na stromech.
- Snad. - Jo.
Napadlo mě, že bychom se měli zaměřit hlavně na bromélie,
což je ideální prostředí pro žáby. Ale nemohl jsem je najít.
- Sakra. - Co to je?
Živočichové!
- Jaký druh? - Pulci!
- Máš ho. - Mám ho.
Panebože, našel jsem pulce.
To zjevně znamená, že tu žijí žáby.
Ahoj, Bruci. Tady Mark. Slyšíš mě?
Ahoj, Marku. Kde jste? Zvládli jste to? Přepínám.
Jsme opravdu nahoře. Jsme na plošině vrcholu.
Našli jsme louži plnou pulců.
Báječný. Jsem nadšený.
Chci vidět, co jste našli.
Vezmeš to s sebou a až se vrátíš dolů,
budeme mít celý transekt hotový.
Opatrujte se. Přepínám a končím.
Domluveno. Brzy se ozveme, dobře? Přepínám a končím.
Cílem bylo dostat Bruce na vrchol hory.
Nevyšlo to úplně podle plánu.
Ale výstup jsme zvládli.
První výstup na tepui, kam ještě nikdo nevylezl.
Dostali jsme se na vrchol, dokončili jsme výškový transekt,
a našli jsme pro Bruce pulce, možná nový živočišný druh.
Proto jsme sem přišli. Pro mě je to velmi důležité,
viděl jsem totiž, co se tu kolem děje.
Kácení dřeva a těžba.
Věřím, že když se lidé dozví, jak je toto místo kouzelné,
budou ho chránit.
- Ahoj chlapi. - Ahoj.
- Ahoj.
Rád vás vidím.
- Plácneme si. - Jak je?
Ať se neušpiníš. Jsem mokrý.
Ahoj, kámo.
- Tady jsi. - Jak je?
- Můj Bože. - Mám hlad.
Vypadáš, že jsi o 20 kilo lehčí.
- Ahoj, Bruci. - Fuco!
Myslím, že máme úlovek.
- Ukažte, co máte. - Tak rád tě vidím.
Já taky.
Výškový transekt této expedice byl velmi úspěšný.
Nyní máme celý transekt, a část od vrcholu
až k Double Drop je část, kterou jsme potřebovali udělat,
a to se skutečně podařilo. Rád bych tam byl s vámi.
To jsem měl hluboko v srdci. Nicméně, jste to pro nás zvládli.
Bruceova vášeň pro biologii je nakažlivá.
Mám pocit, že jsme udělali něco, co má význam. Našli jsme nové druhy,
prostudovali je, odebrali vzorky DNA,
a viděli něco, co dosud nikdo nikdy neviděl.
Víte, věda nás dovedla daleko,
ale jsme na začátku toho, čemu v tomto světě rozumíme.
Tepui jsou zvláštní místa na Zemi.
Jsou součástí mého života, mé vášně, mé kariéry,
a proto je tato cesta pro mě velký dar.
A rád bych jich podnikl víc.
Ale pokud se mi to nepodaří, bude toto nejvýznamnější událost mého života.
DNA ANALÝZA BRUCEOVÝCH VZORKŮ
POTVRDILA OBJEVENÍ PĚTI NOVÝCH DRUHŮ BĚHEM TÉTO EXPEDICE.
DOSUD NEOBJEVENÝCH ROSTLIN A ŽIVOČICHOVŮ
ZŮSTÁVÁ V ROZSÁHLÉM AMAZONSKÉM DEŠTNÉM PRALESE NESČETNĚ.
NECHRÁNĚNÉ MOHOU ZMIZET DŘÍVE, NEŽ SE O JEJICH EXISTENCI VŮBEC DOZVÍME.
VÍCE O TOM, JAK SPOLEČNOST NATIONAL GEOGRAPHIC PODPORUJE PRŮZKUMNÍKY,
KTEŘÍ OBJEVUJÍ A CHRÁNÍ ZÁZRAKY NAŠEHO SVĚTA, NAJDETE NA NATGEO.COM/IMPACT.
PRŮZKUMNÍK ZAKOUPIL UHLÍKOVÉ KREDITY JAKO KOMPENZACI EMISÍ Z PRODUKCE.
Překlad titulků: Michaela Žák Štarková