Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Kok Cesár!
Velkommen til L'Allegria!
-Giv kokken et bifald. -Bravo!
-Forza! -Forza!
Går det godt?
Hvordan er pastaen?
-Huguito, hvor meget har vi tjent? -54.200 pesos.
Det er godt.
Så er vi gældfri om et år.
Rolig nu. Det skal nok gå.
Hvor skal du hen med den nye skjorte?
Til undervisning i mambo.
Selv Hugo skal med!
Klokken syv på en søndag? Hvor plat.
Jeg har stadig et socialt liv.
Jeg har stadig en familie.
-Okay, vi ses. Se at få sovet. -Mambo!
-Hej, far. -Hej, hvordan går det?
-Godt. Hvad med dig? -Godt.
-Hvad laver du? -Lektier.
Naboerne har købt en papegøje.
-En papegøje? -Ja, og den kan tale.
Hej!
Hej.
-Hvordan går det? -Godt. Hvad med dig?
-Rigtig godt. -Skønt.
Jeg glæder mig til vores ferie.
-Ja. Gæt, hvad jeg har gjort. -Hvad?
Jeg tilføjede Wien og Prag til vores Europa-tur.
Godt.
-Fedt, ikke? -Ja.
-Vi taler videre senere. -Okay.
Vil du spille fodbold?
Kom så!
-Jeg vil spille! -Kom!
-Lad mig få sko på. -Okay.
Kom! Jeg vinder.
-Er du klar? -Ja.
Nu!
Sådan! Få fat i den!
Hør.
Analyser den anden spiller. Find ud af, hvad de vil.
-Lad dem aldrig overraske dig. -Ja.
Far, lad mit hår være.
Det siger du ikke til din veninde Lupita.
-Hvordan ved du, at jeg kan lide Lupita? -Jeg er din far. Jeg ved alt om dig.
-Inviter hende med til din fest. -Okay.
-Det vil jeg gøre. -Okay.
-Hvem taler I om? -Ikke nogen.
-Fjolser! -Kom så!
-Det er ondt. -Kom så!
Kom så, Enrique! Skyd!
-Er du klar? -Ja.
Okay.
Kom så.
-Papegøjen! -For fanden.
Han har en flot udtale.
Hør, mor…
Har du din pyjamas med dyreprint på?
-Ame… -Skal du have den på i de næste 40 år?
-Ja. -Jaså?
Fyrre er det nye tolv.
Hvordan går det med firmelses-planlægningen?
Rigtig godt.
-Godt? -Ja.
Jaså? Gæster? Musik?
-Der er styr på det hele. -Perfekt.
Som sædvanlig. Du kender mig.
Har jeg nogensinde skuffet dig?
-Har jeg nogensinde skuffet dig? -Nej.
Aldrig.
Den her pyjamas vækker mine dyriske instinkter.
Gør den?
Som om jeg var en løve.
Spis mig, løve.
Skal vi fejre din fødselsdag?
Nej. Jeg har Enriques firmelse og ferien. Der er så meget for tiden.
Det er Enriques firmelse.
Amelia planlægger sin ferie til Europa. Men hvad med din fødselsdag?
Okay, hør her.
At være en uselvisk familiemand vil enten give bagslag
eller gøre dig til heroinmisbruger, alkoholiker eller sudoku-fanatiker.
-Sudoku? -Ja, sudoku.
-Nej. -Du må forandre dig, César.
Hvordan går det med din mavekatar?
Hjælper medicinen?
Ikke ret meget.
Er det, fordi du smider den ud, eller fordi den ikke hjælper?
Min mavekatar er stress-induceret.
-Ved du, hvad der ville hjælpe? -Hvad?
Hvis du og jeg tog til Cancún.
Cancún?
Hold på hat og briller.
Kogekunst-magasinet har inviteret os.
Vi skal deltage i Grand Prix-konkurrencen for de bedste små restauranter i Mexico.
-Har de valgt os? -Ja!
Hvad?
Det er fantastisk!
Endelig succes efter ti år!
Hr. Paolo, din ekskone er i telefonen.
Hvilken en af dem?
Fru Sabrina.
Den værste.
Tak, Juan Pablo.
Er det ikke utroligt?
Begge mine ekskoner bor med mine børn i Italien.
Og de plager mig stadig.
Tag ved lære af mig. Mine ekskoner elsker mig.
-Hvad? -Gå så ud og tag telefonen.
Ja, Sabrina.
Ja, jeg ved, at universitetet er vigtigt, men 10.000 euro?
Nej, Sabrina. Ring ikke til advokaten.
Lad mig tænke over det i et par dage.
Farvel, Sabrina. Ingen advokater!
Cazzo!
Er alt okay?
Vi skal vinde Kogekunst-konkurrencen, fordi præmien er 20.000 dollars.
Og vi får en masse omtale, hvis vi vinder.
Ja, omtale er godt, men det er 20.000 dollars.
Skal vi lave pesto-pennette med karamelliseret rød snapper?
Eller artiskokpizza? Noget i den stil?
God idé, men først må vi koncentrere os, fordi præmien er…
-Tyve tusind. -Tyve tusind.
Nemlig.
Tak.
Hej, mor.
Hej.
Hvordan går det?
-Godt. -Jeg er glad for, at du kom.
I vinder i jeres 40'ere!
Tror du det?
Tab og vind med samme sind. Det er flot, at I skal med.
Det håber jeg.
Du har succes midtvejs i livet.
I din alder så din far helt færdig ud.
Og han så ikke bare sådan ud, han var virkelig færdig med alt.
Han døde som 41-årig.
Men du ser helt fantastisk ud.
Du spiser sundt og du får motion. Jeg er sikker på, at du bliver 100 år.
Tag ikke glæderne på forskud.
Uanset hvor gammel jeg bliver, er der noget, du skal huske, César.
Hvad?
Hvis det ikke var for mig…
…ville du ikke være her eller være den, du er.
Paolo…
Jeg får måske snart Alzheimers, men jeg kan altid huske mine ordsprog.
De er ikke engang dine.
-Du ser fantastisk ud. -Ja, ikke?
-Skøn. -Tak.
-Hvad? -Mit pokerspil.
Jeg ville bare komme forbi og ønske jer tillykke.
Tak, fordi du kom.
Og tak for de råd, du gav mig i køkkenet.
Det var så lidt.
Farvel.
Opfør jer pænt i Cancún.
-Ja, selvfølgelig. -Og vind!
Drengen er her. Vær stille. Du skulle have ringet.
-Du kan ikke bare komme… -Amelia, jeg har savnet dig.
Nej. Ti stille.
-Hej. -Åh, det er César!
-Hej. -Horacio, en gammel ven.
-Godaften. -Godt at møde dig.
-Goddag. -Goddag.
Min kones venner er altid velkomne.
"Ven" er ikke det rigtige ord…
Horacio har været væk i lang tid.
Åh ja? Hvorhenne? USA?
Nej. I San Rafael-fængslet.
I ti år.
Det er lang tid.
Jeg kom ud i går.
Og det første, jeg ville gøre, var at se Amelia.
-Og drengen. -Drengen?
Hej.
Da vi mødtes, var jeg kærester med Horacio.
En måned efter, han uretfærdigt kom i fængsel,
fandt jeg ud af, jeg var gravid.
Hvordan ved du, han er hans?
Tidspunktet.
-Tog du en test eller… -Ja.
Horacio var i fængsel, og du var her.
Tak.
Har I ikke smagt polpette alla calabrese, har I ikke levet endnu. Et godt valg.
Hemmeligheden er ikke bare at marinere oksekødet med cirò rosso,
men også selve flyveturen.
Flyveturen forbedrer oksekødets smag.
César!
Godt valg, signorina.
Tre ordrer på vej!
César!
Kom så.
César!
Hvad nu?
Hvad gør jeg?
Hvordan kan jeg se fremad?
Hvad skal jeg gøre?
Hør…
César, fortæl mig, hvordan jeg kan hjælpe dig.
Aner det ikke.
Vi leder altid efter en dybere mening, men hvorfor?
En dag vågner man, og så er det slut.
Alt er slut.
Godaften.
Det er som et slag i ansigtet. Det gør ondt. Det ved jeg.
Hun løj overfor mig.
Amelia løj overfor mig. I ti år løj hun for mig!
-Ja, men… -Hun udnyttede mig!
Hun ville have en perfekt familie, og jeg faldt for det som en idiot!
-Det var min skyld. -Det skal du ikke sige.
Du har været en fremragende far og en utrolig ægtemand.
-Okay? -Ja.
I det her tilfælde er den skyldige Amelia, den lede løgnagtige kælling.
Hov hov…
Sig ikke sådan noget.
Lede løgnagtige kælling!
Hold nu op med det skide horn!
Vaffanculo!
Men ja. Hold nu op med hornet.
-Jeg har en idé. -Hvad?
Du kan parkere bilen her og sove hos mig på sofaen.
-På sofaen? Nej. -Jo.
I morgen vil du vågne og have det bedre,
og du vil indse, at der er mange gode ting i dit liv.
Du har din familie, dine venner og dit job.
Din mor, som er sund og rask.
Det her havde jeg ikke forudset.
Kære Yolanda,
søster og ven.
Vi er her for at lægge dig til hvile.
Fortalte du din mor om alt det med Amelia?
-Nej, jeg fortalte det ikke til hende. -Det var godt.
KOGEKUNST - GRAND PRIX DE BEDSTE SMÅ RESTAURANTER
Hvad synes du om hotellet?
Det er fint.
Lov mig, at du vil glemme dine problemer i de næste fem dage.
Du vil have masser af tid til at tænke på Enrique, Amelia og alle dine problemer.
Men lige nu skal du fokusere på dig selv og på konkurrencen.
Okay?
-Det lover jeg. -Okay.
-Hvad fanden? -Kom her, skat.
Vandet er fantastisk!
Du bør hoppe i.
Se, hvor smukke de er!
Ja, meget smukke.
Hvad hedder de?
-Det ved jeg ikke. Det kan vi finde ud af. -Jeg gad godt have dem med op på værelset.
Det vil jeg også gerne.
Det var min mors yndlingsblomster.
Blomster?
Ja, de er så smukke.
Kok Marini!
Hr. direktør.
Kok Benavides!
Velkommen til mit hotel. Hvordan går det?
Godt! Vi underholder os selv her og ser på blomsterne.
Okay.
Mød en af mine assistenter.
Hr. Ignacio Méndez.
-Godt at møde dig. -En fornøjelse.
En sand fornøjelse.
Ignacio kan hjælpe jer med alt.
Ikke kun i forhold til konkurrencen, men også aktiviteter og udflugter.
Tak.
Hav en god dag og nyd blomsterne.
Bare så I ved det,
hedder de "liljer".
Dem begge to?
Liljer.
Alle får det samme udstyr.
Men retterne får jeres eget præg.
De vil blive bedømt af et ekspertpanel,
som består af udenlandske kolleger og kritikere
samt en jury, som udvælges tilfældigt hver aften,
og som består af fem hotelgæster.
-Er I med på det? -Ja!
Så lad os komme i gang!
Kok Marini.
-Har du et øjeblik? -Ja, naturligvis.
-Hvordan går det med jer? -Det går godt.
Jeg er så glad for, at du og kok Benavides er her.
Men…
Jeg bør være ærlig overfor jer.
Nogle af Kogekunsts samarbejdspartnere
er ikke så begejstrede for, at I skal deltage i konkurrencen.
L'Allegrias berømmelse skyldes konceptet med mad og underholdning.
Ja.
Jeres kunder har en god oplevelse
takket være jeres vittigheder,
jeres sange og også jeres mad.
Men vil I overbevise mine kollegaer, skal I virkelig fokusere på maden.
Derfor…
…vil jeg ikke have nogen…
…vittigheder, sange eller noget som helst andet pjat.
Bare rolig.
Intet pjat.
Det lover jeg.
-Holder vi tidsplanen? -Ja.
Signorina.
Tak.
Signore.
Min kære kok Robles.
Forza!
Er det hummer?
Ja.
Er det sandt, at…
…hummer er et elskovsmiddel?
Det håber jeg ikke.
Vi klarede den første runde.
Vi var meget heldige.
Der er for meget hvidløg.
La donna è mobile…
"Begrebet Angst af Søren Kierkegaard."
-Det er løgn. -Hvad laver du?
-"En sælgers død af Arthur Miller." -Hvad er der med dig?
Nej!
-Ikke mine krydsord! -Slip!
De afholder mig fra at miste forstanden.
Gør dem færdige.
Lov mig, du glemmer nihilismen og forsøger at more dig.
Hør.
"Nihilisme" og "at more sig" er uforenelige.
Hør her, hr. kok.
Paella er lavet med ris, rejer, pølser, fisk, kylling og hvad ellers, man lyster.
Paella har vist os, at alt passer til alt!
Okay. Det lover jeg.
Hvor skal vi hen?
Hvad synes I så?
Her er fred og ingen fare, Méndez,
Sig ikke "fare". Det lyder som "far".
Hvorfor kigger du på den?
Jeg tager den, indtil du begynder at nyde det her.
-Giv mig den! -Nej!
Nyd landskabet, for fanden!
Her er alt for varmt.
Sikke du stirrer.
Det kan jeg gøre for evigt.
Jeg har ikke travlt.
Hvis det er okay med jer.
Ferskvandsbrønden er tusindvis af år gammel.
Men du er som et vidunderligt fatamorgana, der kan forsvinde når som helst.
Se! En Casanova, der både er fræk og poetisk.
Hvor kedeligt.
Han tror, at fordi en paella har rejer, kylling og pølser, betyder det,
at alt kan blandes med alt.
Kom så, Selina.
Hvad?
Jeg kommer!
Hjælp!
-Hjælp! -Hvad er der?
Hjælp mig op!
-Hjælp! -Jeg kommer!
Hjælp!
Hjælp mig! Få mig op! Noget bed mig!
-Jeg er bange! -Tag det roligt. Der skal nok gå.
-Hvad skete der? -Noget bed mig.
Intet bed dig. Det må have været…
-Hvad? Hvad er det? -En slange!
Tag det roligt.
Tag det roligt. Jeg har dig.
-Jeg kan ikke være her. -Rolig.
-Få mig op. -Pas på.
Tag det roligt. Sådan.
-Er den væk? -Den er væk.
-Jeg går op. -Træd op på trinnet.
Sådan. Trin.
Træd herop.
Er du okay?
Da jeg så dig, sagde jeg: "Hun er musiker eller forsanger i et rockband."
Jaså?
Jeg plejede at spille i et band.
Men så…
…ændrede livet sig.
Jeg læste indretningsdesign.
Jeg ville elske et kursus i indretning.
Eller at se nærmere på, hvordan jeg selv er indrettet. Skabe zen.
Indretningsdesign?
Det var for sjov.
-Ja. -Jaså?
Hvad med dig? Har du opnået, hvad du vil i livet?
-Ja. -Fortæl mig om det.
At være her.
Sammen med dig.
Skønt.
Det var bare for sjov.
Du er forfærdelig!
Jeg hoppede på den.
Jeg troede, at du var skør.
Jeg troede på dig.
Der er gået næsten en time, ikke?
Ja, og jeg er her med en skør kvinde.
-Ja! -Ja!
Skift forbinding dagligt, og tag dem her i en uge.
Doktor, er du sikker på, at intet bed mig? Det gør meget ondt, som om det var et dyr.
Ingen bid. Du skar dig på en sten.
Og hvad angår din forstuvning,
bør du hvile dig i to uger.
To uger?
Hav en god eftermiddag.
Hvem havde troet, at vi ville ende her på vores ferie?
I det mindste kom jeg værre til skade.
Kan du virkelig arbejde sådan der?
Godt gået.
Makker!
-Sejr nummer to! -Ja.
Grandissimi!
-Skål. -Semifinalen venter.
Vi har gjort det godt.
Mere end godt!
Kokkene fra El Sabor Castellano havde vundet flere gange.
De var ikke så motiverede.
-Hør, César, jeg har et forslag. -Hvad?
Skal vi gå hen til baren ved poolen og tale med Selina og Naomi?
Nej. Glem det.
Okay. Hvordan ser jeg ud?
-Godt. -Godt?
Se igen! Jeg er væk.
Hvad?
Hov!
Vi ses! Ciao, min ven!
-Seriøst? -Seriøst.
Hav det godt!
Det er løgn.
Hej, far.
Hej, Quique. Hvordan går det?
Godt. Jeg ser fjernsyn. Jeg keder mig.
Vil du tale med mor?
Nej, jeg ville bare tale med dig.
Hvordan går konkurrencen?
Rigtig godt. Vi er kommet igennem to runder.
Det er fantastisk!
Hej, far.
Er du sur på mig?
Nej, selvfølgelig ikke.
Nej. Jeg har bare været i dårligt humør.
Men det har intet med dig at gøre.
Det er kompliceret. Meget kompliceret.
Okay.
Men hvis det forbliver kompliceret, aflyser vi så min firmelsesfest?
Det ved jeg ikke. Det har vi ikke snakket om.
Mor kommer. Jeg må lægge på. Farvel!
Hvad laver du oppe så sent? Klokken er 22:00.
Det er for sent at se fjernsyn. Gå i seng.
Husk, at da du var barn, var det umuligt at styre dig.
-Mig? -Dig.
På hvilken måde?
På alle måder. Få mig ikke til at sige det foran hende.
Ame, jeg tænkte på at lave russisk salat til i morgen,
men jeg kan ikke huske, om Horacio kan lide mayonnaise.
Det tror jeg. Det kunne han for ti år siden.
-Jaså? -Ja.
Sikke et rod, jeg har lavet.
Åh, skat.
Det er dit liv, min kære.
Jeg vil ikke dømme dig.
Jeg vil ikke blande mig.
Hvad tænkte du på, Ame? Du datede to fyre på samme tid.
Du var kærester med både César og Horacio.
Det er forkert.
Hvad skal jeg sige, mor?
Jeg var forvirret og rådvild.
Jeg var nærmest et barn!
-Hør nu på mig. -Nej.
Du var ikke et barn.
Du var allerede 25 år.
Hør…
César var så flot og opmærksom og en gentleman.
-Kan I huske det? Han var så sød. -Så sexet.
Og Horacio var idealistisk, og det elskede jeg ham for.
Han ville altid ændre verden, men intet kom ud af det. Han fik ti år.
I stedet for at ændre verden burde han have ændret sin advokat.
Horacio ville komme ud før eller senere, ikke?
Hvornår ville du fortælle César det?
Det ved jeg ikke. Det var dumt.
Nej, skat. Det var ikke dumt.
Det var fandeme idiotisk!
Forbandede idiot!
Og takket være den dårlige idé har du ødelagt dit liv.
Ja.
Nu ved du ikke, hvad du skal gøre.
Du har mistet César.
Og den stakkels hacker Horacio!
Du har også ødelagt hans liv.
Ti år i fængsel!
Nu hvor han er ude, ved han ikke, hvordan han skal forholde sig til sin søn.
Det havde jeg næsten glemt!
Stakkels César.
Stakkels César, som bærer verden på sine skuldre.
Tre skibe sænket med ét slag!
Nej. Nu er det nok!
Tak, mor.
Selv tak. Det var fire.
Sig det til hende.
Du glemmer mit søde barnebarn Enrique.
Det knuser mit hjerte.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Det ved jeg heller ikke, søde ven.
Som jeg sagde før, så er det dit liv.
Dit liv! Jeg vil ikke blande mig i det.
-Mor… -Jeg skal ikke bestemme.
-Så er det nok, bedstemor. -Kom her, søde ven.
-Men hvordan? Nøgen? -Nøgen. Bag poolen.
Må jeg komme ind?
-Gem dig. -Hvad?
Paolo?
Kom indenfor, makker!
Undskyld, vækkede jeg dig?
Nej.
Hør, Paolo.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske,
eller hvordan det kommer til at gå.
Jeg vil bare sige, at jeg vil gøre en indsats
og gøre mit bedste for at more mig.
Okay.
Jeg ved, hvor vigtig denne konkurrence er, og at vi vinder præmien på de 20.000.
Det eneste, der betyder noget, er, at det går godt for os og L'Allegria.
-Jeg elsker at se dig sådan her. -Okay. Godnat.
-Se at få sovet. -I lige måde.
Godnat.
-Hvorfor gemte du mig? -Jeg gemte dig ikke.
Jaså?
Det gør mig ondt at se ham sådan: deprimeret og som en Martini.
Med isterninger?
Rystet.
-Hvad har det med mig at gøre? -Ingenting. Men alligevel en del.
Forestil dig, at han ser mig rulle rundt sammen med dig her, og han…
…er samme humør som Bachs requiem?
Og alene.
Ja.
Han bliver nok snart mere deprimeret.
-Mere? -Ja.
Det er kompliceret at blive 40 år under hans omstændigheder.
Ja.
Er klokken 1:00? Det er hans fødselsdag!
Lad os feste!
Ikke dig. Gem dig.
-Hvad? -Gem dig. Gør det nu bare.
Hvor? Under sengen? I skabet? På badeværelset?
På badeværelset eller hvor som helst.
-Hey! -Nu!
-Vær helt stille. -Det er jeg også.
Hvem har fødselsdag?
Tillykke med din fødselsdag
Tillykke…
Tillykke med fødselsdagen.
Han er væk. Hvor blev han af?
Min redningsmand. Hej.
-Hvad så? -Hej.
Hvad så?
Du skal lære mig at kende og se, at jeg ikke er skør.
Jeg er ikke altid så paranoid og hysterisk som i morges, okay?
Det var værre, fordi jeg har haft en svær periode.
Jeg har naturligvis aldrig brudt mig om insekter, krybdyr eller rotter,
men det blev endnu værre for to år siden,
og nu er jeg endda bange for kyllinger.
Kyllinger? Seriøst?
Hvad er du bange for?
Intet plejede at skræmme mig.
Men nu er jeg bange for at miste kontrollen over mit liv.
Okay, så det er ikke så slemt med kyllingerne.
Nej.
Ved du, hvad det er?
Nogle gange oplever vi nogle ting, som vi kan kontrollere,
og det giver os ro i sindet.
Andre begivenheder kan vi ikke påvirke. Slet ikke. De sker bare.
De sendes til os af livet, universet, Gud, rumvæsner eller noget helt andet.
Og det må vi acceptere.
Ja.
Når jeg hører dig tale sådan her,…
lyder det, som om du har en doktorgrad i "livets overraskelser".
Hvilken procentdel af livet er valg, og hvilken procentdel er overraskelser?
Fyrre til tres?
Måske 40 procent valg og 60 procent overraskelser?
-Ja. -Nej. Det er meget.
Det tror jeg ikke. Jeg er uenig. Hvad?
Hvordan er mennesket herre over sin egen skæbne?
Det sagde Appius Claudius Caecus. Han var blind, men ikke af eget valg.
Det er selvmodsigende.
Ja.
Jeg må gå.
-Allerede? -Ja.
Okay.
-Pas på dig selv. -I lige måde.
-Godnat. -Farvel.
Hallo?
Hej, hvordan går det?
Hej, Amelia.
Det går godt. Vi er kommet videre i konkurrencen.
Hvordan har César det?
Jeg har tænkt på at tage ned og se ham i Cancún.
Han er meget fokuseret på sit arbejde.
Det er nok ikke en god idé.
Måske ikke for dig, men det er det for mig.
Jeg ved, han vil se mig.
Hvorfor ringer du så til mig?
Fordi du er hans bedste ven, Paolo.
Jeg kommer til Cancún. Basta.
Jeg vil sige noget. Hør godt efter.
Du…
Lagde hun på?
Cazzo.
Tillykke med fødselsdagen.
Tillykke til min ven, min kollega og min partner.
Mange tak.
Fyrre.
Fyrre. Hvad siger du så?
Skønt. Hvordan har du det?
Bedre end da jeg blev 15, men værre end da jeg blev 30.
-I det mindste har du det bedre end i går. -Ja, det er sandt.
Har Naomi noget med det at gøre?
Nej. Selvfølgelig ikke.
Nej. Vi stødte på hinanden i går og snakkede lidt. Ikke andet.
Okay, tag det roligt.
Husk, du tager dig god tid om alting.
Som en gryderet.
Og du er lynhurtig.
Som en mikrobølgeovn.
Netop.
Hør her. Jeg har lejet en båd.
Vi skal snorkle ud for Isla Mujeres.
Jeg har tilfældigvis også inviteret Selina og Naomi.
Helt tilfældigvis?
Jeg har ikke lyst, men jeg siger ikke nej.
-Godt. Jeg har allerede betalt for båden. -Ja, bare rolig.
For din skyld vil jeg ikke ødelægge min fødselsdagsfest.
Tak.
Selv tak.
Men pres mig ikke til mere. Vi bør fokusere på det, vi kom efter.
Hvornår har jeg presset dig?
Jeg skal hente noget på værelset. Vi ses.
Skynd dig.
Hvad?
Kok Marini.
Signor direttore.
Går det godt?
Ja.
Du skal vide, at konkurrenceudvalget
har besluttet at gøre konkurrencen mere interessant.
Derfor har vi ændret reglerne til aftenens delkonkurrence.
Vi vil tilføje en "overraskelsesingrediens".
Nyd din morgenmad.
Hej, far.
Dejligt at du altid svarer.
Tillykke, far!
Mange tak.
-Skal du fejre din fødselsdag? -Jeg har ikke lyst, men Paolo tvinger mig.
Far, kan du huske, at du engang sagde,
at hvis man ikke kan få belgisk chokolade, må man få det bedste ud af schweizisk?
Det kan jeg godt huske. Hvorfor?
Jeg forstår metaforen.
Hvad? Det var ikke en metafor.
Jeg talte faktisk om chokolade.
Men hvorfor siger du det?
Jeg har spist belgisk chokolade indtil nu.
Men nu, hvor tingene har ændret sig,
må jeg få det bedste ud af schweizisk chokolade.
Hvis vi bliver ved metaforen, så er Horacio ikke schweizisk.
Din mor lod to slags chokolade udløbe og gå i opløsning i ti år
i et mørkt skab fyldt med løgn og ondskabsfuldheder.
Er det varmt i Cancún?
Ja. Meget varmt.
Undskyld, jeg blev revet med af metaforen.
Skat!
Farvel, far. Jeg må lægge på.
Se, hvem der er kommet.
Jeg lader jer snakke lidt sammen.
Kom nu.
Jeg lader jer være alene.
Okay?
Vi har meget at indhente.
Hvor skal vi begynde?
-Kan du lide motorcykler? -Nej.
Kan du…
Kan du lide fodbold?
Nej. Det kan jeg faktisk ikke.
De multinationale firmaer har ødelagt spillets romantiske kvaliteter.
De tog alt det bedste. Er du med?
Nej.
Kan du lide min mor?
Ja.
Rigtig meget endda.
Kan du lide schweizisk chokolade?
Hvad?
Snorkling var en god idé.
Med min fod er det umuligt.
Jeg vil gerne have, at du nyder dagen.
Ja.
Hvad er de piller for?
Jeg bliver svimmel.
César.
Du blev aldrig svimmel sidste år i Acapulco.
Sidste år vidste jeg ikke, at min søn ikke er min søn.
De her problemer forværres ved stress.
Jeg siger bare, at pillerne kan dræbe din libido og erektion.
Hvad?
Jeg skal ikke have sex de næste par timer.
Hvem ved?
Hej! Tillykke med fødselsdagen.
Tak.
-Hej. -Tillykke.
-Tak. -Hvordan går det?
-Godt. -Det går godt. Og dig, klippepige?
-Hej. -Godt, tak. Tillykke.
Mange tak.
Her er yachten.
Det er ikke min. Jeg har lejet den.
Fremragende.
Kom ombord.
Vil I have en øl?
-Ellers tak. -Okay.
Se!
Se lige. Se vandets farve.
Forsøger du at opnå indsigt i dig selv?
Nej, jeg forsøger at undgå at kaste op.
Det er nok den mærkelige mad, som I laver.
Nej, det er ikke maden.
Mærkelig? Hvordan mærkelig?
Det er mærkeligt.
Naomi! Kom.
Kom.
Du godeste.
Jeg har tænkt på, hvad du sagde i går.
Hvordan fik du så god styr på eksistentialisme?
Personlig erfaring.
Erfaring?
Vil du fortælle mig mere?
Paolo fortalte, hvad der sker i dit liv. Så nu skal du høre om mit.
Hvor skal jeg begynde?
Jeg var heldig i begyndelsen.
Min familie er fra den højere middelklasse.
Jeg giftede mig med verdens bedste mand.
Jeg mødte ham på et wc på en restaurant, da en tjener havde spildt på min bluse.
Han hjalp mig med at gøre den rent.
Og han var mit livs største kærlighed.
Det gik godt i dit liv.
Enke som 28-årig.
Hvad?
-Hvordan? -James var på vej til købmanden.
En del af bygningens fremspring faldt ned på ham.
-Er det sandt? -Ja.
For fanden.
Enke med to døtre. Jeg bor i Chicago.
Alene. Ingen familie.
-Det lyder svært. -Det var det.
Så ramte finanskrisen, og jeg mistede mit job.
Jeg havde det så dårligt.
Som du har det nu. Men jeg havde ikke en Paolo til at hjælpe.
-Hvad gjorde du så? -Jeg besluttede mig for terapi.
Udenfor psykologens kontor mødte jeg en fra mit gamle kollegium,
som fortalte mig, at hun klarede sig godt hos et softwarefirma.
Hun præsenterede mig for sin chef, som ansatte mig i økonomiafdelingen.
-Ja! -Sikke et tilfælde.
Nu får jeg en utrolig høj løn.
Det er skønt.
Du har oplevet alt.
Det er mig som 35-årig.
Sund, glad, optimistisk og lever det gode liv.
Min mor døde i sidste uge.
Er det rigtigt?
Ja. Det er deprimerende at acceptere, at man er deprimeret.
Ja, mener jeg.
Eller "nej".
Hvad?
Når skæbnen giver en et slag i ansigtet,
finder man balancen igen, man tager den tid, man har brug for,
og så får man det bedste ud af sin nye situation.
Ja, det er sandt.
Jeg skal tisse.
César!
Hjælp! Jeg kan ikke åbne døren!
Jeg kommer.
Jeg kommer!
-Skynd dig! -Jeg kommer.
Rolig. Hvad skete der?
Jeg er fanget. Jeg kan ikke åbne døren.
Åbner den ikke?
Vent.
Gudskelov.
Det ville ikke åbne.
Pis! For fanden!
Du lukkede døren. Prøv at åbne den.
Den åbner ikke.
-Nej. -Jeg har klaustrofobi.
Aha! Et vindue!
-Vi kan kravle ud af det. Kom. -Hvordan?
Jeg er for stor til det. Og mit ben…
-Okay. -Den her må kunne åbnes.
Hjælp mig.
-Kravler du op? -Ja.
-Hvad gør vi ellers? -Tja.
Lad mig hjælpe.
-Vent. -Pas på med min fod!
Pas på, du ikke kommer til skade.
Undskyld. Jeg er lidt i tvivl.
Det føles underligt med din numse i ansigtet.
Tænder det dig?
Deprimerede mennesker plejer at have en nedsat libido.
Så er jeg nok ikke deprimeret.
Pas på.
Hvad?
Det her er rock'n'roll!
Kaptajn! Vi snorkler i 20 minutter mere.
Godt gået, mester!
-Få mig ud! -Okay, ned.
-Jeg sidder fast. Sæt mig ned. -Sæt dig ned på mine skuldre.
-Sådan. -Ned!
Hvad…
Hvad gør vi nu?
Godt reddet.
Jeg ved nu ikke…
-Nej? -Det her?
Vent. Min telefon ringer.
Tag den.
Det er min kone. Hvad gør jeg?
Jeg er her. Jeg går ingen steder.
Undskyld mig.
Undskyld, giv mig et øjeblik. Jeg har brug for et øjeblik.
-Hvad skal jeg gøre? -Okay.
Jeg giver dig lidt plads.
Hvad gør jeg?
Hvad så?
Er du klar til konkurrencen?
Ja, det er jeg.
Hvad skete der?
-Du ser bekymret ud. -Nej. Bekymret? Ikke mig.
Der er en ændring, jeg ikke har fortalt dig om.
Hvad?
Nu bekymrer du mig ved ikke at sige noget.
Vi skal ikke lave det, vi havde planlagt.
-Hvorfor ikke? -Jeg løb ind i Casas.
Han sagde, at de vil tilføje "en overraskelsesingrediens".
Endnu en overraskelse. Hvorfor sagde du ikke det tidligere?
Hvordan kunne jeg det?
Vi var på båden. Isla Mujeres, Naomi, Selina.
Jeg ville ikke ødelægge din dag.
Nu har du ødelagt den.
Hvad? Jeg har ikke ødelagt hele din dag.
Måske en halv dag.
Klokken er kun 18.
Hvordan gik det med Naomi?
Er det dit svar?
Mine damer og herrer.
Velkommen!
Vores konkurrence begynder snart.
Er I klar?
Overraskelsesingrediensen er…
Pomodoro.
…serranoskinke.
Jeg hader skinke.
Tag det roligt.
Vi laver noget godt mad.
Skinke!
Jeg kan lave raviolien, og du kan lave fyldet.
Jeg er ikke sikker på, at ravioli er det rette.
Jeg er lidt i tvivl.
Er du okay?
Amelia ringede til mig i dag.
Jeg svarede ikke. Hvad mon hun vil? Jeg er ikke klar til at snakke med hende.
Amelia vil komme her til Cancún og se dig.
Har du talt med hende? Hvorfor sagde du det ikke?
Jeg ville ikke gøre dig stresset.
Du får det bedre her takket være konkurrencen og Naomi.
Du har ikke tid til at fokusere på din kones dumhed.
Lad mig bestemme, hvad jeg fokuserer på. En 40-årig har ikke brug for en barnepige.
Hør her. Som din ven og partner…
Som din ven: Tak for alt, hvad du gør for mig.
Men bland dig udenom.
Som min partner: Husk, at vi er med i en konkurrence for små restauranter.
Ti stille.
Vi konkurrerer ikke om Michelin-stjerner. Det her er 2. division.
"De bedste små restauranter". Ved du, hvad det betyder?
De næstbedste.
Den her 2. divisionskonkurrence
har en præmie på på 20.000 dollars, som jeg skal bruge lige nu.
-Se mig i øjnene. -Hvad?
Jeg fortjener anerkendelse for de ti år, hvor jeg har arbejdet hårdt for dig.
Cazzo!
Hvad så?
Er alt okay?
Jeg er træt.
Men det var det værd.
Seli…
Jeg mødte César for ti år siden, da han meldte sig til et kursus i Milano.
Du aner ikke, hvor meget han hjalp mig. Jeg var på røven.
To skilsmisser.
Kun tusind euro på min bankkonto.
Og selvfølgelig 20 kilo tungere.
Én skilsmisse var nok for mig.
Det var svært.
15 kilo.
Tungere?
Nej, lettere.
Hvis du havde mødt mig dengang…
…ville jeg ikke have lagt mærke til dig.
Her er retten fra Wok & Jan fra Los Cabos.
De præsenterer…
Karamelliseret and med skinkesovs og soja.
Glimrende.
Og nu, sidst men ikke mindst:
Restauranten L'Allegria fra Mexico City,
som har tilberedt…
En serranoskinke-sandwich.
Med?
Med brød og serranoskinke i sin originale form.
Det er løgn.
Vi har resultaterne.
Tak.
I finalen har vi…
…L'Allegria fra Mexico City med sin originale skinkesandwich.
Casas ansigt…
Han åbnede konvolutten og så sådan her ud!
Jeg indrømmer, at vi løb en stor risiko.
Men vi var heldige med skinkesandwichen.
Jeg kunne ikke finde på andet at lave.
Undskyld.
Jeg beklager alt, hvad jeg sagde til dig.
Det er okay, min ven.
Vi har altid sagt, hvad vi mener.
-Ja. -Godnat.
Lad os spise resten af vores slikkepinde.
-Godaften, principessa. -Godaften.
-Hej. -Hej.
Lad os gå en tur langs stranden.
Det er meget svært at gå i sandet med støvlen.
Hold op med at brokke dig. Bare i aften.
-Kom. -Okay.
Tror du, at DNA-testen er korrekt?
Det kan være,
at hun sagde det for at provokere dig.
Næppe. Hvorfor skulle hun lyve overfor mig?
Hun ved det måske ikke selv.
Det ved jeg nu ikke.
Ved du hvad? Hvis jeg var dig, ville jeg bede om en ny test.
Helt alvorligt.
Når du ser resultatet, vil du vide det.
Men det var rart, så længe det varede.
-Ja. -Ja.
Man kan ikke smide ti år væk på grund af en dårlig afslutning.
Ved du hvad?
Afslutninger er overvurderede.
Det har du nok ret i.
Skal vi starte forfra?
Hvad?
Hvad lavede vi på båden?
Åh, på båden.
Jeg tror, at det var…
…noget som det her.
Vågn op!
Klokken er 10:00.
Kaffe serveres på altanen.
-Jeg kommer. -Skynd dig.
I dag er den store dag!
Har du sovet godt?
Det smil siger, at du og Naomi festede i går aftes.
Jeg blev 40, ikke 15.
Ikke flere kommentarer.
Okay, som du vil,
men jeg er glad for at se dig i godt humør.
Mon Naomi en dag vil forlade Chicago for at bo hos mig?
Okay, hør…
Jeg elsker, at min elskede César nyder livet igen,
men tag det roligt.
Okay.
Vi skal på markedet og købe ingredienser til i aften.
Mød mig i lobbyen.
Giv mig ti minutter.
Dieci minuti.
-Er du okay? -Det gør ondt.
Har du Selinas nummer?
Jeg har ikke spurgt hende.
Jeg vil tale med Naomi.
-Ring til deres værelse. -Det gjorde jeg, men ingen svarede.
De er måske på stranden, César.
-Jeg opfører mig som en teenager, ikke? -Værre.
Jeg ved ikke, hvad der sker med mig. Så mange følelser.
Jeg føler mig pludselig oppe og så pludselig nede.
Nævn ikke oppe.
Skal vi ikke skynde os tilbage til hotellet?
Det, vi skal i aften, er at vinde konkurrencen.
Vi får de 20.000 dollars,
og du frier til Naomi, I bliver gift, og jeg kan være jeres vidne.
Tror du, hun ville sige ja?
Det var for sjov, César.
Ja.
Hvis det skulle ske, kan jeg så regne med dig?
Ja, César.
Jeg vil være dit vidne.
-Okay? -Tak.
Otte, ni, ti, elleve…
Er alle de æg til babà-kagen?
-Ja. -Er det ikke risikabelt?
Det er finalen. Vi må gøre vores bedste.
Er du sikker?
Ja. Jeg har det fint.
Alt går meget bedre takket være dig og konkurrencen,
og takket være Naomi.
Naomi, selvfølgelig.
-Hr. Marini? -Ja?
Frk. Selina og frk. Naomi efterlod en besked.
Tak.
"Kære Paolo og César, skønt at møde jer.
Held og lykke med konkurrencen. Selina og Naomi. "
Paolo.
Hvad spiser du?
Chokolade.
Er det bittert?
I høj grad.
Jeg tog varerne til køkkenet. Alt ser godt ud.
Noget nyt fra vores venner?
De tog på en tur til Chichén Itzá og kommer tilbage senere.
Hvorfor sagde de det ikke?
De tænkte nok, at vi fokuserede på konkurrencen, og så de tog af sted.
Ja, men kommer de sent tilbage?
Meget sent. Turen frem og tilbage tager tid.
Ja, men…
-Tag det roligt. -Jeg er rolig.
Jeg ville bare vide, hvornår de kommer…
César!
Hvad fanden?
Amelia.
Vil du have en chokoladeis?
Jeg tror, at chokolade vil hjælpe på humøret.
-Tre chokoladeis, tak. -Ja.
Godt så.
Undskyld for den skade, jeg har forvoldt.
Tilgiv mig. Det mener jeg.
Jeg må fokusere. Finalen er i dag.
Du nævnte en DNA-test på Enrique, ikke?
Jeg så den ikke. Jeg vil have en ny.
Okay.
Vi har stadig meget at tale om.
Først tager vi testen. Så taler vi om alt andet.
Klokken er 18.
-Du strammer den. -Undskyld, jeg faldt i søvn.
Det var stressende at tale med Amelia.
-César, finalen er i dag. -Ja.
Hvis vi vinder, og det gør vi, ved du så, hvad der venter os?
En verden af projekter, drømme og succes.
Ja, jeg kunne starte et nyt liv med Naomi.
-Der er noget, du skal vide om Naomi. -Hvad?
Fortsætter du med at sukke, eller vil du sige noget?
Må jeg sukke igen?
LUFTHAVN
Hold op med at sukke.
CANCÚN LUFTHAVN
Vi er her nu. Se dig for.
Har du brug for…
…hjælp?
Hvorfor købte du to billetter til Louisville, Kentucky?
For at komme hen til gaten.
Hvorfor fik jeg en billet?
Du skal med.
-Til Kentucky? -Hen at finde dem.
Der er de.
Naomi.
-Hej! -Hej.
Hvad så? Hvor skal du hen?
Til Chicago. Ferien er forbi.
Ville du bare rejse uden videre? Uden at sige farvel?
Jeg kan ikke lide at sige farvel. Det gør mig nervøs.
Og det ville være svært for dig.
Ja, men…
César, vi har haft det sjovt.
Du er en dejlig mand.
På trods af dine problemer kunne jeg lide dig.
Kunne lide eller kan lide?
Jeg kunne lide dig. Det kan jeg stadig. Jeg vil altid kunne lide dig.
Men jeg regnede ikke med, at det her skulle være noget langvarigt.
-Okay. -Ved du hvad?
Med alle mine problemer finder jeg fred ved ikke at have længerevarende forhold.
Hvor usundt det end lyder.
Vi havde det godt.
Jeg nød virkelig tiden her.
Vores tid sammen.
Hør, Naomi, jeg…
-God flyvetur, principessa. -Tak.
-I lige måde, min rockstjerne. -Tak.
Vi håber, I klarer jeg godt i konkurrencen.
-Ja! -Ja!
I vinder. I er de bedste.
-Ja. -Farvel.
-Farvel.
César, hvad skal der i tiramisu?
Hvad?
Hvad skal der i tiramisu?
Det ved jeg ikke.
Mascarpone, sukker, æg, kakao og ladyfingers. Hvorfor?
Sådan.
Du og jeg ved begge, at tiramisu smager bedst med ladyfingers,
men der er andre mennesker andre steder, der bruger andre småkager.
I Chicago eller hvorhenne?
I Louisville, Kentucky.
Der er andre måder at leve livet på og andre måder at lave tiramisu på.
Vil du have det bedre?
Jeg elsker, hvordan du laver tiramisu.
-Jeg vil gerne være lidt alene. -Vi ses om lidt.
Okay.
Kok Marini.
Held og lykke.
Mange tak, direktør Casas.
-Er du her? -Jeg stak af.
Mor sover. Hun tog noget beroligende. Hun var meget stresset.
Enormt stresset.
Hvad med mig?
Hvad laver du?
Til DNA-testen.
Det er bedst, hvis du sender den ind.
Men gør det efter firmelsesfesten.
Okay.
Jeg har noget med. Jeg ved, du kan lide det.
Se.
Lad os se.
Fra USA.
Det er svært at finde en schweizisk.
Lad os smage.
Ikke dårligt.
Det smager faktisk rigtig godt.
Jeg er klar. Jeg er her.
Benvenuto.
Hvordan går det?
Det går godt. Salaten var perfekt.
Så lavede jeg kanin-cacciatore helt alene.
Det gik ikke så godt.
-Nu er det desserten. -Lad os gå i gang.
-Babà-kagen? -Babà-kagen.
Forza!
-Her er bunden. Lad os gå i gang. -Perfekt.
-Tæl. -Okay.
Én, to.… Stop.
Perfekt.
Når du er klar.
-Skynd dig. -Så er det nu.
-Forza! -Forza!
-Min kære kok Robles. -Tak.
Kok Galindo.
Velbekomme.
-Skål for vores arbejde. -Skål.
Tillykke. I har klaret jer godt.
Mange tak.
-Ja. Bravo. -Skønt.
-Hr. Casas. -Skønt.
-Kok Marini. -Mange tak.
Var det ikke for dit gode humør, ville vi ikke være her.
Var det ikke for dine problemer, var vi ikke på andenpladsen.
Se på størrelsen på deres kop, og se på vores.
-Mange tak. -Tak.
Tusind tak!
KOGEKUNST GRAND PRIX
Selvfølgelig.
Lad os tage et billede.
Alle sammen! Tusind tak!
Tak, alle sammen.
Tusind tak!
Det er ikke så slemt.
Hvorfor komplicere ting ved at lave kanin-cacciatore?
Du var alene.
Og hvorfor var jeg alene?
Hvorfor?
Vi vandt ikke de 20.000 dollars.
Sabrina slår mig ihjel.
Cazzo!
Andenpladsen.
I en 2. divisionskonkurrence.
Men det er okay. Det, vi oplevede her, var det hele værd.
-Det er sandt. -Læg ikke for meget i slutningen.
Ja.
Hør. Kom.
-Begynd nu ikke, César. -Kom. Bare et øjeblik.
Kom nu.
Se, hvor vi er.
Vi kan ikke klage. Cancún.
På et hotel med alt inklusive.
-Ja, det er godt. -Det er en kølig aften.
Månen.
Du og jeg.
Hvad?
Dig og jeg?
Åh, mand!
Godmorgen.
-Hej, far. -Hej, min ven.
Se.
Jeg har lavet småkager for at løfte humøret.
-Tak. -Ikke til dig.
Vil du have en?
Tak.
Jeg tænkte på,
at vi kunne lave en aftale uanset resultatet, ikke?
Ja, det er en god idé.
Hvad end du vil.
Godmorgen.
Vi har resultatet.
Tak.
Mor, der er så mange ændringer, men jeg tilpasser mig
og gør mit bedste i de nye situationer.
Sandheden er, at vi har det godt.
Jeg har det fint.
Jeg elsker dig.
Hvad synes du om aftalen?
Alle hverdage hos mig.
En weekend med Horacio, hans biologiske far.
-Og en weekend… -Med mig.
-Ja. -Bare rolig.
Det skal nok gå alt sammen. Bare rolig.
Okay.
Amelia.
Der er bussen.
Tusind tak!
Hej!
-Hvordan går det? -Godt.
Opfør dig pænt, okay?
-Ja. -Ja.
Ja.
-Du skal hen til din ven… -Lupita.
Okay, hvad sker der med hende?
-Ikke noget. -Det fortæller jeg senere.
Farvel, vi ses!
-Kommer du med ham på søndag? -Ja.
-Hvordan gik det med matematikprøven? -Godt.
Så…
-Vil du høre en hemmelighed? -Hvad?
Jeg kyssede Lupita.
Er det rigtigt? Hvad?
Wow. Hej.
Men i går fortalte Lupita helt afslappet,
at hendes far skal udsendes til Guadalajara,
og om en måned rejser hele familien.
Det er så ærgerligt. Pis.
Hør…
Pis?
Mist ikke modet.
Nogle gange i livet går det ikke, som du havde håbet,
men hvordan du reagerer og kommer videre, er op til dig.
Og nogle gange efter en masse er sket, går det måske godt alligevel.
Ligesom dig og mig.
Ja. Ligesom dig og mig.
Og ligesom dig og dine veninder.
Ved du hvad? Jeg bør tale med Sofía. Hun er en anden ven.
En anden?
-Hun har grønne øjne… -En anden?
-Hun er sjovere… -Hvem er Sofía?
Fortæl mig om Sofía. Lad os hente pizza, og du kan fortælle mig om Sofía og Lupita.
Tekster af: Karen Marie Svold Coates