Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PSYKIATRISK HJELP LEGEN ER UTE
Skynd deg, Sally. Jeg må rekke det. Det var jeg som satte opp treninga.
Jeg kommer nå, storebror.
- Se opp! - God morgen, Charlie Brown.
God morgen, Linus, Sofie. Klare til dagens trening?
Hva er vitsen med å trene? Vi vinner jo aldri.
Nettopp derfor. Jeg er lei av å tape.
Se på det på denne måten. Vi lærer mer av å tape enn av å vinne.
Da må jeg være verdens klokeste person.
Skal du ikke si god morgen til meg, bamsen min?
Jeg er ikke bamsen din!
Hva er planen, Charlie Brown? Nye drakter? Ny strategi? Ny quarterback?
- Nei, en ny trener. - Kanskje du ikke er en dumskalle likevel.
Kjære mamma (og pappa)
- God morgen. - God morgen, Snefrid.
Jeg har lest om fotball og er klar til å druse til den gamle svinepelsen.
Ballen er av svinelær. Og alt er ikke "gammelt".
Du har rett, sjef.
Og ikke kall meg "sjef". Det er "trener" i dag.
Følg med her.
Chuck har bedt meg hjelpe laget hans å komme i form til neste sesong.
Jeg liker en god utfordring.
Klare til å begynne? Flott.
Jeg begynner oppvarmingen med 100 stjernehopp. Snefrid?
Som hun sa: Hopp!
Én, to, tre,
fire, fem, seks, sju, åtte, ni, ti,
elleve, tolv, tretten…
- Beklager at jeg er sen. - Håper du har en god unnskyldning.
Jeg har det. Køen i godtebutikken var kjempelang fordi det er morsdag i morgen.
Hva? Er det i morgen? Jeg kan ikke tro at jeg nesten glemte morsdag.
Morsdag? Morsdag er hellig.
Slutt med den småpraten. Snefrid, hvor var vi?
Jeg kom ut av tellinga.
Glem det.
Vi tar en demonstrasjon. Nå skal du få se
noe skikkelig "møkk på hendene, bang, smokk, gi dem juling"-fotball.
Snefrid, kom med dem.
Se på gutten med den rare nesa.
Se bevegelsene.
Ok, det er nok bevegelser.
Vi begynner med et vanlig spark. Sett opp ballen!
Bra treff, lilleputt. Rist det av. Glem sparket. Nå tar vi pasningsspill.
Jeg vet aldri hva moren min vil ha. Du er smart, Linus. Hva skal du gjøre?
Moren min legger en liten lapp i matpakka mi hver dag, som denne.
"Kjære sønn, vær flink.
Alt som skal til for å finne sann lykke, har du inni deg fra før.
- Maten er bare bonus. Hilsen mamma." - Det hender hun blir litt revet med.
Løp rett ut og brått til høyre.
Så venstre. Tilbake.
Ikke løp tilbake. Det var pasning, ikke retur.
I år tenkte jeg å skrive et takkebrev til henne.
Men jeg har ikke funnet ut hva jeg skal skrive.
Skriving er ikke min sterke side.
"Roser er… Fioler er…"
Dette er dårlig spill! Du må takle ham.
Hører han meg?
Hva er det dere gjør?
Jeg skal lage et kunstnerisk mesterverk til mamma.
- Jaså? Hva da? - Jeg hadde sagt det hvis jeg visste det!
- Hva skal du gi moren din? - Hun har vært snill,
så jeg øker gaven til en ubrukt femdollarseddel.
- Så snill du er. - Rede penger på hånden.
- Du har ikke ballen! - Jeg skriver en sonate til mamma.
Den skal hete "Mamma nummer én". Den går i F-dur.
Mamma elsker klemmer, så jeg lager en kupongblokk full av dem.
Stopp! Se bak deg!
Ikke verst av den lilleputten. Løp! Fort, fort!
Ja!
Rotete spill, men touchdown!
Fikk dere med dere alt… det?
- Morsdag. - God morsdag.
Morsdag er topp.
- God morsdag. - Jeg elsker morsdag.
Kan alle høre etter? Hvis dere ikke har noe bedre dere hadde tenkt å gjøre?
Jeg må til hobbybutikken og kjøpe kunstutstyr.
Jeg må lage kuponger.
Jeg har igjen litt av siste sats i sonaten.
Et kort ville passet til konfektesken.
Jeg burde skrive brevet.
Beklager, trener. Jeg bør også gå. Jeg ringer for å sette opp en ny trening.
Ok, bare gå. Men ikke skyld på meg når dere taper neste sesong.
Alle er ikke opptatt av den dumme morsdagen.
Dere også? Alle svikter meg.
Ikke alle, trener. Sjef.
Her er det lure knepet.
Jeg later som om jeg kaster til backen, men så beholder jeg ballen i stedet,
gjør noen smarte manøvrer og løper til enden av banen og til touchdown!
Sjef…
Det er interessant, men kanskje vi skulle gjøre det når spillerne er her?
Nei. Jeg nekter å endre planer bare på grunn av morsdag.
Kanskje vi kan finne på noe annet moro å gjøre?
Hvem sier jeg ikke har det moro?
Er dette ansiktet til en som ikke har det moro?
- Har du lyst til å snakke om det? - Nei.
Sjef, jeg er lei for at du ikke har mamma.
Jeg skjønner ikke hvorfor morsdag er så viktig.
Morsdag er… tåpelig!
Det er fint at vi klarer å prate sammen på denne måten, sjef.
Du kan gå hjem, Snefrid. Du har nok noe du skal forberede til i morgen.
Det er gjort alt. Jeg lagde muffins. Jeg vil heller være sammen med deg.
Det samme skjer hvert år.
Jeg har en fin dag, og så nevner noen at det er morsdag.
Plutselig blir jeg minnet på at jeg er den eneste som ikke har en mamma.
- Det må være vanskelig, sjef. - Det er det, Snefrid.
I fjor lot jeg som om jeg var syk, så jeg slapp å gå på skolen den uka.
Jeg husker det. Du fikk et anfall av uffesyken.
Du kan være hos oss på morsdagen. Jeg kan dele moren min.
Moren din er grei, men det blir ikke det samme.
Er det ingenting jeg kan gjøre?
Jeg vet ikke. Kan du få morsdagen til å forsvinne og aldri komme tilbake?
- Jeg tror dessverre ikke det, sjef. - Jeg trodde nok ikke det.
Vi gir ballen tilbake til Chuck.
"Til mammaen min." Nei.
"Kjæreste mamma." Nei.
"Å du, min mor."
"Hei, mamma." Brevskriving er en glemt kunst.
"Mor."
Gjør plass, Linus. Jeg trenger bordet til å lage min spesial-morsdagsgave.
Det skal bli et portrett av mamma malt med vannfarger.
Hun skal ta ett blikk på det og si: "Det bildet hører hjemme på kjøleskapet."
Høres ut som en god idé. De beste gavene kommer fra hjertet.
Hjerte, du liksom. Det er kunst.
Å være en stor kunstner betyr at man har disiplin, konsentrasjonsevne,
og aldri maler med tidspress.
Ferdig!
Har du sett på mamma i det siste?
Jeg tror jeg lager noe annet. Noe inspirert.
Det går en hårfin grense mellom å være ærlig og for ærlig.
- Har du ikke tenkt å ringe på? - Jeg vil ikke treffe noen.
- Vil du låne lommetørkleet mitt? - Jeg gråter ikke, jeg tenker.
Det ser litt ut som det samme av og til. Det er her hvis du trenger det.
- Jeg vet ikke hvorfor jeg er så lei meg. - Kanskje fordi du savner moren din?
Har aldri hatt en mor. Hvordan kan jeg savne henne?
Kanskje du savner sånt mødre gjør, som å lage kjeks til deg,
sette plaster på fingeren din og synge favorittsangen din?
Jeg savner ikke sånt. Pappaen min gjør alle sånne mødreting. Han er helt topp.
Du har en snill pappa.
Er alt i orden, sjef?
Snefrid, det fins alle slags mødre, ikke sant?
Så klart. Fosterbarn har flotte mødre,
adopterte barn også. Noen har til og med to mødre.
Ja. Og selv barn som meg, uten en mor, kan ha noen som opptrer som en mor.
Og alle de mødrene fortjener å bli hyllet, syns du ikke det?
Jo, absolutt.
Da vet jeg hva jeg gjør.
Jeg skal hylle faren min på morsdagen. Det er jo så enkelt.
Jeg trenger bare å gi ham en sånn morsdagsgave.
Som et kort?
Ja visst! Et kort!
Jeg gir ham et kort, og bang! Aldri mer uffesyke. Problem løst.
Snefrid, du er et geni!
Er jeg?
Tenk at det er morsdag allerede i morgen. Var det ikke nettopp morsdag i fjor?
Den kommer hvert år. Konsentrer deg. Vi må finne på en spesiell gave.
Sally, jeg tror jeg har en plan. Hva sier mamma alltid er livretten hennes?
- Den hun slipper å lage selv. - Nemlig.
Så i morgen skal vi gi henne frokost på senga.
Blir ikke sengetøyet klissete?
Du har ikke fått med deg finessene ved frokost på senga.
Den serveres på brett og er av fineste sort.
Det høres klissete ut.
Nei da, hun blir kjempeglad. Men vi burde teste det ut først.
- Hent fin-asjettene fra porselensskapet. - Ja vel, storebror.
MEL
Hva?
Jeg syns du sa frokost på sengen ikke var klissete.
Jeg gremmes!
Vi er fremme. Ok.
Vi skal ha et morsdagskort med "takk for at du er en kjempebra mor, pappa".
Det høres logisk ut.
"Kjære mor, ditt smil er som solen." Nei. "Kjære mor, min kjærlighet til deg…"
"Til en mor søtere enn sukker." Ikke tale om.
Hvor er morsdagskortene han ville likt? Lastebil, sportsbilde eller en oljeklut?
De er blomstrete og blaute.
"Mamma, du kjære!" Mamma mia.
Nei. Aldri. Nei.
At det går an. Ingenting passer til pappa.
Har du sett et kort med "god morsdag til verdens beste bestemor"?
Jeg vil ha et som er kort og greit, sånn som hun er.
Det skal godt gjøres.
"Det finnes ingen som er sånn som bestemoren min.
God morsdag til verdens beste bestemor."
Dette er perfekt.
Tusen takk. Snefrid.
Unnskyld. Kan du si meg hvor jeg finner et morsdagskort til faren min?
Dere bør kanskje utvide kortutvalget.
Alle har ikke nødvendigvis samme slags familie. Herregud. Snefrid.
Unnskyld.
Kom. Jeg nekter å gi opp.
Vi går.
- Hva med skøyter? - Han har svake ankler.
- Hva med blomster? - Han er allergisk.
KJÆRLIGHET
- Smykker? - Fine, men for dyre.
- En kake, da? - Han har mer sans for salte ting.
- Skjønnhetssalong? - Han hater agurk.
Lage en låt, da?
Jeg gir opp! Dette er umulig!
Teller ikke å gjøre rent på kjøkkenet som gave?
Det begynner å haste. Vi leter mer.
Jeg vet det! En iskake!
Utrolig nok er ikke det så dumt.
Jeg skulle ha en iskake.
- Jordbær. - Jordbær.
Vi tar en…
- Stor. - Stor, takk.
Sally, jeg har litt for lite. Har du noen penger?
Aldri orden på noen ting.
Du vet vel at morsdag bare er for å lure penger av oss?
Hjertelig takk. Så du vil vel ikke smake på dette lureriet her heller?
Jo, det vil jeg vel.
Når det gjelder iskake, er prinsippene mine åpne for justeringer.
Dere lurer vel på hvor jeg fikk denne nydelige kronen fra.
- Jeg stusset på det. - Jeg lagde den for å gi den til mamma.
Hun skal vite hvordan det er å være dronning for en dag. Det føles veldig bra.
Jeg finner aldri noe til fa…
Morsdag, morsdag. Overalt er det alt jeg hører.
Hører jeg morsdag en gang til, så skriker jeg.
Vi kjøpte iskake til mamma på morsdag.
Jeg skulle kjøpe vaniljekake eller sjokoladekake til morsdag.
Men Sally foreslo jordbær. Det virket som den perfekte smaken for morsdag.
Morsdag. Morsdag.
Den er ødelagt! Se hva du gjorde!
Unnskyld, Sofie.
Chuck. Det er bare…
Vi kan ta det senere. Sjef, kom tilbake.
Morsdag er visst ikke favorittdagen hennes.
- Sjef? Hvor skal du hen? - Hjem.
Jeg ville gi faren min en morsdagsgave. Jeg klarte ikke det engang.
- Kanskje vi kan… - Nei.
Hva du enn vil si, jeg vil ikke høre det. Når du hjelper meg, føler jeg meg verre.
Jeg er lei for det, sjef. Det var ikke meningen.
Morsdag har alltid vært vondt for meg, og det blir aldri annerledes.
Så la meg være i fred.
Maur slipper sikkert å feire morsdag.
Heldige maur.
Maur er kanskje heldige. De vet alltid hvor de passer inn.
En gang iblant sier pappa til meg:
"Pernille, vet du hva du er?" Og jeg sier alltid nei.
Så sier han: "Du er en sjelden juvel." Og så ler vi av det.
Men jeg skulle ønske jeg ikke var så sjelden.
Jeg tror jeg skjønner.
I dag var alle så oppglødd. Mer enn oppglødd.
De var glade for å kunne feire mødrene sine.
Og jeg visste at jeg uansett aldri får kjenne på den følelsen.
Da ble jeg sint.
Har du noen gang tenkt at sinnet ditt kanskje er sorg?
Det er lov å gråte, sjef.
Én tåre er ikke gråt.
- Kanskje du kan gi faren din noe annet. - Ikke begynn med det igjen.
Vi har prøvd det vanlige, men du er sjelden.
Er det noe du kan gi ham som bare du kunne gitt ham?
Jeg vet ikke.
Hva liker dere best å gjøre sammen, da?
Alt mulig. Vi spiller baseball. Han har lært meg alt jeg kan om fotball.
Vi liker å fortelle dumme vitser. Jo dummere de er, jo mer ler vi.
Han liker å høre meg le. Sier det minner ham om mammaen min.
Jeg vet hvordan jeg kan feire morsdag. Ved å være sammen med pappa i hele morgen.
Vi kan spille og prate med hverandre, og jeg skal få ham til å le.
Og han får meg til å le. Sammen skal vi le høyest i hele verden.
Høres ut som den beste morsdagsgaven en far har fått.
Ja, det gjør det! Jeg må fly!
Snefrid, hvis jeg har sagt noe som virket sårende, unnskyld.
- Du er en ekte venn. - Det er du òg, sjef.
Ønsk moren din god morsdag fra meg!
Ja vel, sjef.
TIL MAMMA
Dette er bra, men er det bra nok til kjøleskapet?
- Det holder klart kjøleskap-standard. - Gudskjelov.
Jeg begynte nesten å miste selvtillit.
- Men det mangler fortsatt noe. - Hva? Men du sa jo…
Alle kort må ha noen ord inni. Sånn er det.
Ok, bedreviter. Hva står det i ditt?
Her.
Linus. Det er… Det er alt jeg skulle ønske jeg kunne si.
Du vet, brevet mitt må ha noe utenpå.
Vi kan legge det inni kortet ditt og gi dem til mamma sammen.
- Vil du gjøre det? - Det trengs bare en liten forandring her.
"Kjære mamma, jeg skriver dette for å takke for lappene du legger i matpakka.
Og takke deg for all skolematen, særlig skinkesandwichene.
Ikke så mye tunfisken.
Det er min måte å takke deg for alt du gjør for meg.
Når jeg er redd, klemmer du meg og er så snill.
Når jeg er ensom, kaller du meg din beste venn for alltid. Det liker jeg.
Du tar deg alltid tid til å høre på mine nye ideer."
KLEMMER
"Du klemmer og kysser meg, selv når vennene mine er der.
Det kan være flaut, men er fint likevel.
Når jeg gjør feil, oppmuntrer du meg til å prøve igjen og igjen.
Du passer på at jeg kan sove trygt.
Du gjør ditt beste for meg på din personlige måte."
Langball, pappa.
Bra mottak.
Den kan du glemme, pappa.
Her er en til: Hva sa egget til kokken?
"Du er eggel, du."
"Når jeg er trist, får du meg til å le. Da ler du også, og så ler jeg enda mer.
Mest av alt vet jeg at du er glad i meg og alltid vil være der for meg.
Sikkert som alle mammaer, men du er aller best. Derfor…"
Her kommer du inn.
Er vi kjempeglad i deg også. Ha en god morsdag!
TIL MAMMA
BASERT PÅ KNØTTENE AV CHARLES M. SCHULZ
TIL MINNE OM ROB GIBBS 1964-2020
Tekst: Espen Stokka
TAKK, SPARKY. ALLTID I VÅRE HJERTER.