Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DZIRR!
PSICHIATRO PAGALBA
DAKTARĖ IŠĖJO
Greičiau, Sale. Negaliu vėluoti, juk aš paskyriau šią treniruotę.
Aš tuoj, vyresnysis broli.
Saugokitės!
Labas rytas, Čarli Braunai.
Labas rytas, Linai, Liuse. Pasiruošę treniruotei?
Kam mums treniruotis? Juk vis tiek nelaimime.
Būtent todėl. Man įgriso pralaimėti.
Pažvelk į tai taip, Čarli Braunai:
iš pralaimėjimų mes pasimokom daugiau nei iš pergalių.
Tuomet aš - protingiausias visame pasaulyje.
Ar nepasisveikinsi su manim, mielas babu?
Aš nesu tavo mielas babu!
Koks planas, Čarli Braunai?
Naujos uniformos? Nauja strategija? Naujas puolėjas?
Ne, naujas treneris.
Gal tu ir nesi toks mulkis.
- Labas rytas, pone. - Labas rytas, Marse.
Skaičiau apie futbolą.
Esu pasirengusi eiti ir paspardyt seną paršo odos gabalą.
Tai - kiaulės oda, Marse. Futbole - ne viskas sena.
Kaip pasakysi, pone.
Ir nevadink manęs ponu. Šiandien aš - trenerė.
Gerai, dėmesio.
Čakas paprašė manęs padėti jo komandai pasiruošti kitam sezonui.
Mėgstu iššūkius.
Pasirengę padirbėti? Puiku.
Apšilimą pradedu nuo šimto šuoliukų.
Marse?
Girdėjote. Šokinėkit!
Vienas, du, trys,
keturi, penki, šeši, septyni, aštuoni, devyni, dešimt.
11, 12, 13...
- Atsiprašau, kad pavėlavau, trenere. - Kodėl vėluoji, Berniuk Kiauliuk?
Saldainių parduotuvėje buvo eilė, nes rytoj - Motinos diena.
Ką?
Rytoj? Negaliu patikėti, vos nepamiršau Motinos dienos.
Motinos diena? Motinos diena - ypatinga.
Nepliurpk, Čakai.
Marse, kur sustojom?
Pamečiau skaičių.
Pamiršk.
Aš jums kai ką parodysiu. Netrukus pamatysite
patį teisingiausią futbolą.
Marse, kviesk.
Žiūrėkite į tą su keista nosimi.
Pažvelkit į judesiukus.
Gerai. Pakaks jau tų judesiukų.
Pradėkime nuo paprasto spyrio.
Nagi, pasiruošt!
Geras smūgis, mažyli.
Pamirškite spyrius. Pasimokykime perdavimų.
Nežinau, kas patiktų mano mamai. Tu - protingas, Linai. Ką pats darysi?
Mano mama kasdien man įdeda raštelius į priešpiečių dėžutę,
kaip kad šitas.
„Brangus sūnau, gerai mokykis.
Nepamiršk, kad tikroji laimė
visada tavyje.
Priešpiečiai - tik bonusas. Myliu, mama.“
Kartais ji persistengia.
Bėk tiesiai, tada staiga į dešinę.
Kairėn. Dabar - atgal.
Negrįžk. Tai - perdavimas, o ne grąžinimas.
Šiemet nusprendžiau parašyti jai laišką ir padėkoti.
Deja, dar nesugalvojau, ką parašyti.
Rašymas nėra stiprioji mano pusė.
„Rožės... Žibuoklės“...
Taip negalima! Pulkit jį!
Ar jis mane girdi?
Ką jūs darot?
Aš padarysiu mamai dovaną, kuri bus tikras šedevras.
Tikrai? Ką darysi?
Jei pati žinočiau, pasakyčiau!
- Ką tu dovanosi mamai? - Ji buvo labai miela,
todėl padovanosiu jai visus penkis dolerius.
Kaip puikiai sugalvojai.
Seni geri šlamantys.
Tu neturi kamuolio.
Aš mamai sukursiu sonatą.
Pavadinsiu ją „Esi geriausia mama“, fa mažor.
Mano mamai patinka apsikabinimai,
todėl padarysiu jai daug apsikabinimų kuponų.
Stok! Pažiūrėk atgal!
Neblogai kaip tokiam mažyliui. Bėk! Greičiau!
Taip!
Ne dailiai, bet tai vis tik įvartis!
Ar matėte viską?
- Motinos diena. - Puiki šventė.
Ar Motinos diena - ne geriausia?
- Džiugi Motinos diena. - Man patinka Motinos diena.
Prašyčiau visų dėmesio.
Nebent turit kitų reikalų.
Man reikia į dailės reikmenų krautuvę.
Man reikia daryti kuponus.
Aš turiu patobulinti savo sonatą.
Prie mano saldainių dėžės dar reikia atviruko.
Man reikia sėst prie laiško.
Atleisk, trenere. Aš irgi turiu skubėti.
Paskambinsiu dėl kitos treniruotės.
Gerai, išeikite visi.
Tik manęs nekaltinkite, kai pralaimėsite sezoną.
Nors kažkam nerūpi ta kvaila Motinos diena.
Ir tu? Visi mane paliko.
Ne visi, trenere. Pone.
Apgaulingas manevras.
Aš pasisuku atgal ir vaizduoju, jog bėgu atgal.
Kamuolį laikau pati.
Atlikusi kelis apgaulingus triukus,
nubėgu aikštele įvarčiui.
Pone...
Visa tai labai įdomu, pone,
bet gal parodykime tai, kai ateis kiti žaidėjai?
Ne. Aš nekeisiu savo planų dėl kažkokios Motinos dienos.
Gal paveikime kažką linksmesnio?
Kas sako, kad man nelinksma?
Ar čia - veidas žmogaus, kuriam nelinksma?
- Gal nori apie tai pakalbėti, pone? - Ne.
Pone, man labai gaila, jog tu neturi mamos.
Aš tiesiog nesuprantu, kodėl Motinos diena - tokia svarbi.
Motinos diena... kvaila šventė!
Smagu, kad mes pradėjome apie tai kalbą, pone.
Eik namo, Marse.
Tau irgi turbūt reikia ruoštis rytojui.
Jau pasiruošiau, pone. Iškepiau keksiukų.
Dabar verčiau pabūsiu su tavim.
Kasmet tas pats.
Diena einasi puikiai, staiga kažkas užsimena apie Motinos dieną.
Tada prisimenu, kad aš - vienintelė, neturinti mamos.
Turbūt sunku, pone.
Labai, Marse.
Praėjusiais metais apsimečiau sergančia,
kad netektų eiti tą savaitę į mokyklą.
Pamenu. Tau pasidarė prastai.
Jei nori, Motinos dieną galim praleisti pas mane.
Aš pasidalinsiu savo mama.
Tavo mama - miela, bet tai - ne tas pats.
Kaip galiu tau padėti?
Nežinau, Marse.
Gali pradanginti Motinos dieną visiems laikams?
Deja, negaliu, pone.
Taip ir maniau.
Eime pas Čaką, gražinsime jam kamuolį.
„Mamai.“ Ne.
„Brangiausiajai mamytei.“ Ne.
„Mano motinai.“
„Labas, mama.“
Laiškų rašymas - pamirštas menas.
„Mama.“
Pasislink, Linai.
Turiu padaryti dovaną mamai.
Akvarele nutapysiu mamos portretą.
Ji pažiūrės į jį ir pasakys:
„Šį piešinį būtinai reikia pakabinti aš šaldytuvo.“
Regis, puiki idėja.
Aš tikiu, kad geriausios dovanos ateina iš širdies.
Širdies šmerdies. Tai - menas.
Tikras menininkas yra disciplinuotas, susikaupęs
ir kuria šedevrus neskubėdamas.
Viskas!
Kada paskutinį sykį matei mamą?
Padarysiu kažką kito. Kažką įkvėpto.
Plona riba skiria tiesą nuo per didelės tiesos.
Ar nepaskambinsi į duris?
Aš nieko nenoriu matyti.
Gal norėtum mano nosinės?
Aš neverkiu, aš galvoju.
Kartais šie dalykai atrodo panašiai.
Aš turiu, jeigu ką.
Nesuprantu, kodėl taip liūdžiu.
Gal dėl to, jog ilgiesi mamos?
Aš niekada neturėjau mamos. Kaip galiu jos ilgėtis?
Gal tu ilgiesi to, ką daro mamos?
Kepa tavo mėgstamus sausainius,
klijuoja pleistrą tau ant piršto, kai jį įsipjauni,
dainuoja tavo mėgstamą dainą?
Aš nesiilgiu šitų dalykų.
Mano tėtis daro visa tai. Jis - geriausias.
Tavo tėtis - labai šaunus.
Kas tau, pone?
Marse, juk mamos būna įvairios, tiesa?
Žinoma. Našlaičiai gali turėti puikias mamas.
Įvaikinti vaikai - taip pat. Kai kurie vaikai gali turėt net dvi mamas.
Taip. Net tokie kaip aš gali turėti kažką panašaus į mamą.
Ir visos šios mamos nusipelno būt pasveikintos, tiesa?
Žinoma.
Štai ką padarysiu.
Motinos dieną aš pasveikinsiu savo tėtį.
Labai paprasta.
Man tereikia paruošti jam dovaną Motinos dienos proga.
Atviruką?
Taip, žinoma! Atviruką!
Padovanosiu jam atviruką. Ir bum! Daugiau nebesirgsiu, problema išspręsta.
Marse, tu - geniali!
Tikrai?
Negaliu patikėt, kad rytoj - Mamos diena.
Juk prieš metus buvo.
Ji švenčiama kasmet.
Bet nesiblaškyk, Sale. Mums reikia sugalvoti ypatingą dovaną.
Sale, man regis, sugalvojau.
Ką mama sako apie savo mėgstamiausią patiekalą?
Kad jis yra tas, kurio nereikia virti.
Būtent.
Rytoj atnešime jai pusryčius į lovą.
Ar nesušlaps jos patalynė?
Tu, regis, nesupranti pusryčių į lovą esmės.
Jie patiekiami ant padėklo, tai visai neteplu.
Man atrodo, viskas išsiteps.
Patikėk, jai labai patiks.
Bet pirma parepetuokime.
Atnešk gražiąsias lėkštes iš indaujos.
Tuojau, vyresnysis broli.
MILTAI
Ka...
Sakei, kad pusryčiai - dalykas neteplus?
Vargeli.
Mes atvykome. Puiku.
Ieškome Motinos dienai skirto atviruko su užrašu:
„Ačiū, tėti, už tai, kad esi tokia gera mama.“
Skamba... logiškai.
„Brangi mama, tavo šypsena nuskaidrina man dieną.“ Ne.
„Brangi mama, mano meilė tau...“
„Mamai, kuri yra saldesnė už cukrų.“ Ne šitas.
Kokie atvirukai man patiktų?
Su mašinom, sportu ir saldžiais žodžiais?
O jos - su gėlėmis ir blizgučiais.
„Mama, o, mama!“ O, brolau.
Ne. Niekada. Ne.
Negaliu patikėti. Nė viena netinka tėčiui.
Gal matei atviruką su užrašu:
„Sveikinu su Motinos diena pačią geriausią močiutę“?
Trumpai ir mielai, kaip ir ji pati.
Sėkmės ieškant.
„Nėra kitos tokios močiutės kaip mano.
Su Motinos diena sveikinu pačią šauniausią močiutę.“
Tobula.
Ačiū. Marse.
Atsiprašau.
Kur galiu rasti atviruką su Motinos diena savo tėčiui?
Turėtumėte praplėsti atvirukų skyrių.
Visos šeimos - skirtingos. Štai.
Marse.
Atleisk.
Eime.
Atsisakau pasiduoti.
Eime.
Gal pačiūžas?
Jo silpnos kulkšnys.
- Tai gal gėlių? - Jam - alergija.
MEILĖ
- Papuošalų? - Gražu, bet brangoka.
Tai gal pyragaitį?
Jam labiau patinka sūrūs dalykai.
Abonementas į spa?
Jis nekenčia agurkų.
Gal sukurk jam dainą?
Aš pasiduodu. Tai neįmanoma.
Nemanai, kad virtuvės sutvarkymas laikomas dovana?
Laiko lieka nedaug. Mąstykim.
Gal ledų tortą?
Nebloga mintis.
Prašyčiau vieną ledų tortą.
- Braškių. - Braškių.
Tegu būna...
- Didelis. - Prašyčiau didelį.
Sale, man trūksta. Turi pinigų?
Iš pradžių netvarka, dabar štai.
Motinos diena - prekybininkų išmislas.
Ačiū, pone.
Spėju, neragausi šito prekybininkų išmislo?
Žinoma, kad ragausiu.
Dėl ledų mano principai tirpsta.
Spėju, norite paklausti, iš kur gavau šią nuostabią karūną?
Tokia mintis buvo šovusi.
Padariau ją mamai,
kad rytoj ji jaustųsi kaip karalienė.
Išėjau ją išbandyti. Ji - labai patogi.
Nesurasiu nieko savo tė...
Motinos diena, Motinos diena... Nieko kita negirdžiu.
Jei dar sykį išgirsiu „Motinos diena“, aš imsiu klykti.
Mes mamai nupirkom ledų tortą.
Ketinau nupirkti vanilės ar šokoladinių ledų tortą Motinos dienos proga.
Bet Salė pasiūlė braškinių.
Manau, puikus skonis Motinos dienai.
Motinos diena. Motinos diena.
Tu sugadinai! Žiūrėk, ką padarei!
Atleisk, Liusile.
Čakai. Tiesiog...
Nėr laiko aiškinti.
Pone, grįžk.
Mamos diena, regis, nėra mėgstamiausia jos šventė.
- Pone? Kur eini? - Namo.
Norėjau nupirkti tėčiui dovaną Mamos dienos proga, bet man nepavyko.
- Gal galime... - Ne, Marse.
Nenoriu tavęs daugiau klausyti.
Kaskart, kai stengiesi man padėti, aš pasijuntu blogiau.
Atsiprašau, pone. Aš to nenorėjau.
Mamos diena visada bus liūdna šventė, ir nieko čia nepadarysi.
Todėl palik mane ramybėje.
Skruzdės, turbūt, nešvenčia Mamos dienos.
Pasisekė joms.
Skruzdėms pasisekė, manau.
Jos visad žino, kur pritampa.
Kartais tėtis manęs klausia:
„Pipirmėte Pete, ar žinai, kas tu tokia?“
Atsakau, kad nežinau.
O jis tada: „Esi itin retas brangakmenis.“ Ir mes juokiamės.
Bet kartais aš noriu nebūti tokia reta.
Manau, suprantu.
Šiandien visi tokie susijaudinę. Daugiau nei susijaudinę.
Jie laukia, kada galės pasveikinti mamas.
O aš žinau, kad niekada to nepajusiu.
Ir supykau todėl.
Ar nemanei, kad tavo pyktis - iš tiesų liūdesys?
Verkti - normalu, pone.
Viena ašara - nėra verkimas.
Gal tėčiui gali padovanoti kai ką kita?
Nepradėk.
Pone, mes galvojome apie įprastas dovanas.
Bet tu - reta.
Gal padovanok jam tai, ką gali padovanoti tik tu viena?
Nežinau.
Ką mėgstate veikti kartu?
Viską.
Žaidžiame beisbolą. Jis mane išmokė žaisti futbolą.
Mėgstame pasakot vienas kitam kvailus pokštus. Kuo kvailesni, tuo juokingesni.
Jam patinka, kai juokiuosi. Sako, kad primenu jam mamą.
Žinau, kaip švęsim Mamos dieną.
Rytoj visą dieną praleisiu su tėčiu.
Mes žaisim ir kalbėsimės, o aš jį juokinsiu.
O jis - mane.
Kartu mes juoksimės skambiausiai pasaulyje.
Skamba kaip geriausia Mamos dienos dovana tėčiui.
Taip! Tikrai! Turiu eiti!
Marse, jei aš tave įžeidžiau, atsiprašau.
- Tu - tikra draugė. - Tu man - irgi, pone.
Ir pasveikink nuo manęs savo mamą!
Būtinai, pone.
MAMAI
Geras. Bet ar bus vertas kyboti ant šaldytuvo?
Tikrai vertas būt pakabintas ant šaldytuvo.
Gerai.
Jau buvau pradėjusi savimi abejoti.
- Bet kažko trūksta. - Ko? Juk sakei...
Visų atvirukų viduje turi būt kažkas užrašyta.
Gerai, protinguoli. Ką parašei savo laiške?
Štai.
Linai, čia būtent tai, ką pati norėjau pasakyti.
Mano laišką reikia į kažką įdėti.
Jei nori, įdėkime mano laišką į tavo atviruką
ir abu padovanokime mamai.
Tu sutiktum?
Tereikia kai ką pakeisti.
„Brangi mama, rašau tau norėdamas padėkoti
už tuos raštelius, kuriuos man dedi su priešpiečiais.
O taip pat - už pačius priešpiečius, ypač su sumuštinius su dešra,
bet ne su tunu.“
„Aš dėkoju tau už tai, ką dėl manęs darai.
Kai man baisu, tu mane apkabini, ir būni labai miela.
Kai man vieniša, tu vadini mane geriausiu savo draugu.“
Man tai patinka.
Visada randi laiko išklausyti naujas mano idėjas.“
APKABINU
„Tu mane dažnai apkabini, bučiuoji, net mano draugų akivaizdoje,
ir man truputį gėda, bet vis tiek patinka.
Kai suklystu, tu skatini mane bandyti dar.
Pasirūpini, kad ramiai miegočiau.
Tu duodi man tai, kas geriausia taip, kaip tik tu moki.“
Bėk, tėti.
Gražiai pagavai.
Atsisveikink su šituo, tėti.
Dar vienas pokštas. Ką kiaušinis pasakė virėjui?
„Tu mane plėšai pusiau.“
„Kai man liūdna, tu mane prajuokini.
Ir pati juokiesi, tada man būna dar juokingiau.“
„Aš visada žinau, kad myli mane ir kad palaikysi mane visada.
Visos mamos taip daro, bet tu tai darai geriausiai. Todėl...“
Dabar - kartu.
Mes labai, labai tave mylim. Su Motinos diena.
MAMAI
PAGAL ČARLZO ŠULCO KOMIKSUS „RIEŠUTĖLIAI“
ROBO GIBSO ATMINIMUI 1964 - 2020
Išvertė Egidija Namavičė
AČIŪ TAU, SPARKI. LIKSI MŪSŲ ŠIRDYSE.